ПОСТАНОВА 
Іменем України

02 липня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 405/6248/25
провадження № 22-ц/4809/1087/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Єгорової С. М. (суддя-доповідач), суддів: Карпенка О.Л.,Мурашка С. І.,
учасники справи:
позивач –Акціонерне товариство «Акцент-Банк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Акцент-Банк» на рішення Подільського районного суду міста Кропивницького від 06 лютого 2026 року у складі головуючого судді Драного В. В.
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.
У жовтні 2025 року АТ «Акцент-Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 03 жовтня 2020 року у розмірі 82 636, 57 грн, яка складається з наступного: 70 364, 39 грн – заборгованість за кредитом, 12 272, 18 грн – заборгованість за відсотками.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03 жовтня 2020 року ОСОБА_1 приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети – Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А – Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. 
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета – Заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у А-Банку разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https:a-bank.com.ua/terms, складає між ним та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. 
АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. 
Разом з тим, відповідач порушив умови кредитного договору та не виконав взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим станом на 06 жовтня 2025 року його заборгованість перед позивачем складає 82 636,57 грн, з яких: 70 364,39 грн - заборгованість за кредитом; 12 272,18 грн – заборгованість по відсоткам.
У зв`язку з викладеним, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх прав.

Рішенням Подільського районного суду міста Кропивницького від 06 лютого 2026 року відмовлено у задоволенні позову Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 03 жовтня 2020 року.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий суд керувався тим, що позивачем не доведено обставини оформлення кредитного договору і як наслідок отримання кредитних коштів позичальником ОСОБА_1 . Суд зауважив, що в анкеті-заяві, на яку посилається позивач, як на доказ укладення кредитного договору, не вказано волевиявлення позичальника на отримання кредитних коштів, тобто банком не надано беззаперечних доказів на підтвердження своїх позовних вимог щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Акціонерне товариство «Акцент-Банк», в інтересах якого діє адвокат Омельченко Є.В., подало до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування рішення Подільського районного суду міста Кропивницького від 06 лютого 2026 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.
Представник зазначає, що відповідач в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердив під підпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язався в подальшому регулярно знайомитись зі змінами до них, викладеними на сайті Банку. 
Зауважив, що боржник користувався кредитом, що підтверджується випискою по рахунку, відтак ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг в А-Банку і погодився з ними, оскільки даний кредитний договір є договором оферти.
Звернув увагу, що в матеріалах справи наявний паспорт продукту, який підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
З урахунням зазначеного, вважає, що висновки суду щодо відмови у задоволенні позовних вимог є необгрунтованими.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подано, що згідно вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Позиція апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції – скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Встановлені судом першої інстанції неоспорені обставини.
Судом встановлено, що 03 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Акцент-Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву від 03 жовтня 2020 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банк.
В анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, умови якого зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення.
В обґрунтування позовних вимог банк до анкети-заяви додав довідку за лімітами, довідку за картами, виписку по картці, витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ "Акцент-Банк" розміщеного на сайті https://a-bank.com.ua/terms в розділі «Умови та правила».
Відповідно до розрахунку, наданого АТ «Акцент-Банк», заборгованість відповідача перед банком станом на 06 жовтня 2025 року становить 82 636,57 грн, яка складається з: 70 364,39 грн - заборгованість за кредитом; 12 272,18 грн – заборгованість за відсотками.
Мотиви, з яких виходить колегія суддів апеляційного суду.
Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір.
Звертаючись до суду із цим позовом, АТ “Акцент-банк” просило стягнути із відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором б/н від 03 жовтня 2020 року в розмірі 82 636, 57 грн, з яких: 70 364, 39 грн – заборгованість за кредитом, 12 272, 18 грн – заборгованість за відсотками.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції посилався на їх недоведеність належними доказами у справі.
Колегія суддів не погоджується із такими висновками місцевого суду з огляду на таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона – підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ “Акцент-Банк”).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Апеляційним судом з`ясовано та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що 03 жовтня 2020 року між АТ “Акцент-Банк” та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір у вигляді Анкети-заяви б/н, згідно умов якого відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку (а.с.14).
Вказана анкета-заява містить особистий підпис позичальника.
У заяві зазначено, що позичальник згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
Разом з тим, у вказаній Анкеті-заяві від 03 жовтня 2020 року, на яку посилається банк у позовній заяві, яка підписана позичальником, базова процентна ставка за кредитним лімітом не зазначена.
До позовної заяви позивачем долучено довідку за картами, з якої установлено, що банком відкрито рахунок відповідачеві та видано картку за № НОМЕР_1 , строком дії до квітня 2027 року (а.с.20).
Згідно довідки за лімітами, 03 жовтня 2020 року на рахунку відповідача встановлено ліміт 5 000 грн, який 15 лютого 2025 року було збільшено до 71 000 грн (а.с.20).
До кредитного договору банком долучено витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (а.с.21-25).
Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Умов та правил розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг АТ “Акцент-Банк”, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та сплати неустойки (штрафів), саме у розміра і порядку нарахування, зазначених в документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Крім того, позивачем долучено паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому зазначено, що інфомарція, зазначена у цьому паспорті зберігає чинність та є актуальною до 01 липня 2021 року (а.с.14).
Разом з тим, долучений до матеріалів справи паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» не приймається до уваги судом та не може вважатись складовою кредитного договору, оскільки форма такого документу носить інформаційний характер та не є складовою кредитного договору. У вказаному вище “паспорті споживчого кредиту” вказано, зокрема, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту. Більш того, зазначено, що інформація зберігає чинність та є актуальною лише до 01 липня 2021 року, в той час як згідно виписки по рахунку відповідача активне користування ним кредитними коштами відбувалось у 2025 році.
Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, яка викладена у постанові від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20.
Відтак, апеляційний суд доходить висновку, що матеріали справи не містять доказів факту погодження між сторонами розміру та порядку нарахування процентів у будь-якому розмірі.
Необхідно також зауважити, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 03 жовтня 2021 року у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним).
Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, - колегія дійшла висновку, що банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Виходячи з викладеного, встановивши отримання відповідачем тіла кредиту в розмірі 70 364, 39 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку та не спростовано відповідачем, колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» тіла кредиту в розмірі 70 364, 39 грн.
Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеною нормою закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року №75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Таким чином, надана банком виписка за картковим рахунком позичальника, якій надано оцінку у сукупності з іншими зібраними у справі доказами, підтверджує обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача.
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 25 травня 2021 року року у справі №554/4300/16-ц
Відповідно до виписки з особового рахунку (виписка по картці), ОСОБА_1 активно користувався кредитним лімітом, здійснюючи розрахунки в магазинах, перекази на інші банківські картки, тощо (а.с. 16-19).
На викладене вище місцевий суд не звернув уваги, не встановив у повному обсязі фактичні обставини, не врахував, що виписка з особового рахунку може бути доказом отримання кредитних коштів. 
Таким чином, позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» є обґрунтованими в частині стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03 жовтня 2020 року, яка станом на 06 жовтня 2025 року складає 70 364, 39 грн. В іншій частині позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом є недоведеними, оскільки належними і допустимими доказами не підтверджено факт досягнення сторонами домовленості про сплату відповідачем у будь-якому розмірі процентів.
З урахуванням наведеного апеляційну скаргу позивача слід задовольнити частково, рішення Подільського районного суду міста Кропивницького від 06 лютого 2026 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог АТ “Акцент-Банк”.
Щодо судового збору
Відповідно до частин 1, 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При подачі позовної заяви АТ «Акцент-Банк» сплатило судовий збір у сумі 2 422,40 грн, а також сплатило судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3 633,60 грн.
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та апеляційної скарги, сплачений позивачем судовий збір за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції підлягає стягненню на його користь з відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог 85,14%, а саме – 2 062, 43 грн за подання позовної заяви та 3 092, 92 грн за подання апеляційної скарги, а всього – 5 155,35 грн.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити частково апеляційну скаргу АТ «Акцент-Банк», рішення Подільського районного суду міста Кропивницького від 06 лютого 2026 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити частково позовні вимоги позивача та стягнути із відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором б/н від 03 жовтня 2020 року в розмірі 70 364, 39 грн. В решті позовних слід вимог відмовити.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 384 ЦПК України ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» задовольнити частково.
Рішення Подільського районного суду міста Кропивницького від 06 лютого 2026 року скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким задовольнити частково позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (ЄДРПОУ 14360080) заборгованість за кредитним договором б/н від 03 жовтня 2020 року в розмірі 70 364, 39 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (ЄДРПОУ 14360080) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в загальному розмірі 5 155,35 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до вимог статті 389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.
Повна постанова складена 02.07.2026.

Судді С.М. Єгорова

О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко