29.04.2026 Справа № 756/2695/26
УКРАЇНА

ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________
Унікальний № 756/2695/26
Провадження №2/756/4567/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2026 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Диба О.В.,
розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 02.10.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5012173, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10000 грн на строк 360 днів, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1% за кожен день користування кредитом (знижена - 0,85% в день). 
02.06.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем укладено договір факторингу №02-1/06/2025, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «Українські Фінансові Операції» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «Лінеура Україна».
Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, припинив здійснення платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка загалом становить 39400 грн, з яких: 10000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24400 грн - сума заборгованості за процентами, 5000 грн - заборгованості за неустойкою. 
Водночас, позивач просить стягнути з відповідача 46100 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом у розмірі 10000 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом нарахованими первісним кредитором у розмірі 24400 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом нарахованими Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» у розмірі 11700 грн, без врахування суми неустойки, а також судові витрати по справі.
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 27.02.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників.
Відповідачу 03.03.2026 направлялись позовні матеріали, які повернулися до суду без вручення. Станом на 24.04.2026 відзиву на позовну заяву на адресу суду не надходило, як і не надходило інших заяв щодо предмету спору.
За наявності відомостей про направлення відповідачу позовних матеріалів та відсутності відзиву на позовну заяву та заперечень проти розгляду позову в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами без повідомлення (виклику) учасників. 
Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини.
Як убачається з матеріалів справи, відповідно до укладеного 02.10.2024 з ТОВ «Лінеура Україна» договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №5012173, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 10000 грн на строк 360 днів, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1% за кожен день користування кредитом (знижена - 0,85% в день), і зобов`язався виплатити кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом в порядку та у строки визначені паспортом споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно п.5.4.1 договору клієнт у встановлений договором строк зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування, а також штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором.
Пунктом 6.3 договору передбачено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання своїх кредитних зобов`язань позичальник сплачує штраф у розмірі 25% від суми наданого кредиту на 2-й день такого невиконання та/або неналежного виконання.
ТОВ «Лінеура Україна» належно виконало умови кредитного договору, надавши ОСОБА_1 кредитні кошти. 
Однак ОСОБА_1 належним чином не виконав взяті на себе за кредитним договором зобов`язання, своєчасно не повернув кредит, не сплатив проценти за користування кредитом.
02.06.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та позивачем укладено договір факторингу №02-1/06/2025, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «Українські Фінансові Операції» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «Лінеура Україна».
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Після укладення кредитного договору відповідач своїх зобов`язань за вказаним договором не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, яка становить 39400 грн, з яких: 10000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24400 грн - сума заборгованості за процентами, 5000 грн - заборгованості за неустойкою. 
Водночас, позивач просить стягнути з відповідача 46100 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом у розмірі 10000 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом нарахованими первісним кредитором у розмірі 24400 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом нарахованими Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» у розмірі 11700 грн, без врахування суми неустойки.
На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договорами зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаних договорів.
Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості, суд вважає, що відомості, які вони містять, відповідають дійсним обставинам справи. 
Окрім цього, між ТОВ «Українські Фінансові Операції» та адвокатом Дідухом Є.О. укладено договір про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024, видано довіреність на представництво інтересів позивача від 05.12.2025, складено акт приймання-передачі наданих послуг від 15.12.2025, на підставі яких вартість надання правової допомоги (зустріч адвоката та клієнта, надання усної консультації та роз`яснень, дослідження документів та аналіз обставин, аналіз чинного законодавства та судової практики, підготовка декількох позицій, узгодження обраної позиції, письмова юридична консультація, складання письмового консультаційного висновку, проведення заходів спрямованих на самостійне отримання необхідних письмових доказів, складення, оформлення та направлення адвокатських запитів, складання позовної заяви, складання процесуальних та інших документів (крім процесуальних), представництво інтересів клієнта, в тому числі участь у судових засіданнях), склала 10000 грн. 
Разом з тим, відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інші проти України» (пункти 34 - 36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Враховуючи положення ст. 28 Правил адвокатської етики (затверджені Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
До такого висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2019 у справі №756/2114/17 (провадження 61-10774св18).
Судом встановлено, що у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) учасників, в судових засіданнях представник позивача участі не брав, будь-яких процесуальних документів окрім позовної заяви до суду не подавав, тобто фактично правова допомога, яка надавалась позивачу, полягала у складанні процесуальних документів, а саме позовної заяви, а зазначення в описі інших послуг, похідних від складення позовної заяви, є штучним збільшенням витрат на правову допомогу.
Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1640 грн. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» (код ЄДРПОУ 40966896, місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 40, прим. 19) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» (код ЄДРПОУ 40966896, місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 40, прим. 19) заборгованість за договором №5012173 від 02.10.2024 у розмірі 46100 (сорок шість тисяч сто) грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом у розмірі 10000 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом нарахованими первісним кредитором у розмірі 24400 грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом нарахованими Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» у розмірі 11700 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» (код ЄДРПОУ 40966896, місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 40, прим. 19) 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. судового збору.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» (код ЄДРПОУ 40966896, місцезнаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 40, прим. 19) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1640 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
Повний текст рішення складено 29.04.2026.

Суддя: Олексій ДИБА