ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/312/26	

Господарський суд Харківської області у складі
судді Чистякової І.О. 
за участю секретаря судового засідання Татаурова В.А.
розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури (вул. Богдана Хмельницького, 4, м. Харків, 61001, ідентифікаційний код 02910108) в інтересах держави в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації (вул. Сумська, 64, м. Харків, 61002, ідентифікаційний код 23912956) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача - Департамент культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації (майдан Свободи, 5, Держпром, 1-й під`їзд, 4-й поверх, м. Харків, 61022, ідентифікаційний код 02230856) 	
до 	1. Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, 21, 2 під`їзд, 8-9 поверх, м. Харків, 61145, ідентифікаційний код 39792822), 2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), 3. Фермерського господарства "Агрофортуна 2021" (вул. Полтавська, 98, м. Валки, Богодухівський район, Харківська область, 63002, ідентифікаційний код 44083201), 4. Валківської міської ради (вул. Харківська 16, м. Валки, Богодухівський район, Харківська область, 63002, ідентифікаційний код 04058657) 	
про 	усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою шляхом визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди, визнання незаконним та скасування рішення, скасування речових прав, повернення земельної ділянки	
за участю представників учасників справи:
прокурора - Кадацької Д.М.
позивача - Бринчак М.П. (самопредставництво)
3-ї особи на стороні позивача - Бринчак М.П. (самопредставництво)
1-го відповідача - не з`явився
2-го відповідача - не з`явився
3-го відповідача - не з`явився
4-го відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник керівника Харківської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації (позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (відповідач-1), ОСОБА_1 (відповідач-2), Фермерського господарства "Агрофортуна 2021" (відповідач-3), Валківської міської ради (відповідач-4), в якій прокурор просить суд:
усунути перешкоди власнику – державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації (код ЄДРПОУ 23912956) – у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташованою на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області, шляхом:
1. Визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 27.09.2016 № 10179-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду";
2. Визнання недійсним договору оренди землі від 05.10.2016, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області (код ЄДРПОУ 39792822) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області (запис про інше речове право від 08.10.2016 № 16826476, внесений державним реєстратором Валківської районної державної адміністрації Харківської області Шевченко О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.10.2016 № 31797330);
3. Визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 28.12.2020 № 52-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині передачі у комунальну власність в особі Валківської територіальної громади в особі Валківської міської ради земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га;
4. Визнання незаконним та скасування рішення Валківської міської ради від 03.11.2023 № 1291 "Про надання гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області" в частині надання в оренду гр. ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га;
5. Визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2023, укладеного між Валківською міською радою (код ЄДРПОУ 04058657) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області (запис про інше речове право від 16.12.2023 № 53053080, внесений державним реєстратором Валківської міської ради Харківської області Шевченко О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.12.2023 № 70829385; реєстрація виправлення іншого речового права від 16.12.2023, відомості внесено державним реєстратором Валківської міської ради Харківської області Шевченко О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.03.2024 № 70829385 - додано Орендар: Фермерське господарство "Агрофортуна-2021" (код ЄДРПОУ 44083201);
6. Скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1050771663212), а саме права власності Валківської міської ради (код ЄДРПОУ 04058657) (запис про право власності від 13.01.2021 № 40165155, внесений державним реєстратором Валківської районної державної адміністрації Харківської області Шевченко О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.01.2021 № 56202429) та права оренди Фермерського господарства "Агрофортуна-2021" (код ЄДРПОУ 44083201) (запис про інше речове право від 16.12.2023 № 53053080, внесений державним реєстратором Валківської міської ради Харківської області Шевченко О.В., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.12.2023 № 70829385), з припиненням речових прав Валківської міської ради (код ЄДРПОУ 04058657) та Фермерського господарства "Агрофортуна-2021" (код ЄДРПОУ 44083201) та закриттям розділу № 1050771663212 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
7. Скасування в Державному земельному кадастрі реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташованої на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області, з припиненням речових прав Валківської міської ради (код ЄДРПОУ 04058657), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), Фермерського господарства "Агрофортуна-2021" (код ЄДРПОУ 44083201);
8. Зобов`язання Валківської міської ради (код ЄДРПОУ 04058657), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), Фермерського господарства "Агрофортуна-2021" (код ЄДРПОУ 44083201) повернути державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації (код ЄДРПОУ 23912956) земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області.
Разом з позовною заявою було подано заяву про забезпечення позову, у якій прокурор просив суд:
1. Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1050771663212), шляхом заборони відчуження, реєстрації похідних прав, поділу, об`єднання та вчинення інших реєстраційних дій до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.
2. Заборонити Валківській міській раді (код ЄДРПОУ 04058657), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), Фермерському господарству "Агрофортуна-2021" (код ЄДРПОУ 44083201) та будь-яким іншим особам здійснювати на земельній ділянці з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташованій на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади 17 Богодухівського району Харківської області, будь-які сільськогосподарські, будівельні чи земельні роботи, пов`язані із пошкодженням грунтового покриву вказаної земельної ділянки або інші роботи, що можуть призвести до знищення або пошкодження розташованого на ній об`єкту культурної спадщини - пам`ятки археології місцевого значення - поселення та могильник "Війтенки-1", до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили.
Прокурор також просив залучити до участі у справі Департамент культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації (код ЄДРПОУ 02230856) у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, та стягнути з відповідачів на користь Харківської обласної прокуратури судовий збір за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову.
Ухвалою суду від 04.02.2026 заяву Харківської обласної прокуратури про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1050771663212). Заборонено Валківській міській раді (код ЄДРПОУ 04058657), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), Фермерському господарству "Агрофортуна-2021" (код ЄДРПОУ 44083201) та будь-яким іншим особам здійснювати на земельній ділянці з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташованій на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області, будь-які сільськогосподарські, будівельні чи земельні роботи, пов`язані із пошкодженням грунтового покриву вказаної земельної ділянки або інші роботи, що можуть призвести до знищення або пошкодження розташованого на ній об`єкту культурної спадщини - пам`ятки археології місцевого значення - поселення та могильник "Війтенки-1", до вирішення справи по суті та набрання рішенням суду законної сили. В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.
Ухвалою суду від 04.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/312/26. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації (код ЄДРПОУ 02230856). Призначено підготовче засідання на 02 березня 2026 року о 13:00. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Департамент культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації (майдан Свободи, 5, Держпром, 1-й під`їзд, 4-й поверх, м. Харків, 61022 код ЄДРПОУ 02230856). Встановлено відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Встановлено прокурору та позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов. Встановлено відповідачам строк для подання заперечення на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено 3-й особі строк для подання: письмових пояснень щодо позову - 15 днів з дня вручення даної ухвали; на подання пояснення щодо відзиву на позов - 10 днів з дня отримання копії відзиву на позов.
11.02.2026 через систему "Електронний суд" 1-й відповідач подав відзив (вх.№3472), в якому він просить в позові відмовити повністю, наполягаючи зокрема на невідповідність та суперечність доказів поданих прокурором. Зокрема, 1-м відповідачем зазначено, що спочатку Управління культури і туризму ХОДА та кандидат історичних наук Любичев М.В. визначили територію (площу) пам`ятки у 30 га у Паспорті об`єкта культурної спадщини Поселення «Війтенки 1», а з часом у листах та висновках вирішили збільшити її до 34,4280 га, при цьому, не враховуючи земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0841 (площа 5,97 га), яка розташована в межах пам`ятки археології місцевого значення поселення «Війтенки 1». Прокурор не надав доказів меж пам`ятки, які б могли свідчити про необхідність повернення усієї земельної ділянки із відповідною площею. Звернення прокурора із вказаним позовом є передчасним, оскільки відповідна технічна документація досі не розроблена через бездіяльність органу, на який покладено охорону даної пам`ятки, а встановлення території пам`ятки через судове рішення ухвалене на підставі листів суперечить загальним засадам Закону України «Про охорону культурної спадщини». Позовні вимоги прокурора про визнання незаконним та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Харківській області пред`явлені державою (в особі прокурора) до неї самої (в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області), що не відповідає вимогам ч.1 статті 45 ГПК України, а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.
11.02.2026 через систему "Електронний суд" 1-й відповідач подав клопотання (вх.№3480) про зупинення провадження у справі № 922/312/26 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у справі № 922/264/24.
16.02.2026 через систему "Електронний суд" прокурор подав відповідь на відзив, яку зареєстровано 17.02.2026 за вх.№3905, в якій прокурор просить суд відхилити наведені у відзиві ГУ Держгеокадастру у Харківській області заперечення, наполягаючи зокрема на тому, що за допомогою програмного комплексу OGIS Desktop 3.44.3 на науковій базі Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна за матеріалами паспорту, облікової картки, генплану поселення та могильника «Війтенки-1» і даними поземельної книги на земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 зроблено співставлення координат поселення та могильника «Війтенки-1» та земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712. Вказане співставлення свідчить, що земельна ділянка з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 повністю, тобто на 100% площі, розташована у межах об`єктів культурної спадщини – пам`яток археології місцевого значення поселення та могильника «Війтенки-1». Отже, на думку прокурора, матеріалами справи повністю підтверджується, що спірна земельна ділянка передана в оренду та в комунальну власність не уповноваженим органом із порушенням встановленого законом порядку, а саме не на підставі рішення уповноваженого розпорядника - ХОДА, без зміни цільового призначення та її погодження з Кабінетом Міністрів України та уповноваженим органом у сфері охорони культурної спадщини, внаслідок чого зазначена земельна ділянка з числа особливо цінних земель історико-культурного призначення незаконно вибула із державної власності. Прокурором також зазначено, що вимоги про визнання оскаржуваного наказу і рішення незаконними та їх скасування є елементом єдиного юридичного механізму захисту, спрямованого на досягнення реального результату у вигляді усунення для держави як законного власника усіх перешкод у належному користуванні та розпорядженні землями історико-культурного призначення.
18.02.2026 через систему "Електронний суд" 4-й відповідач подав відзив (вх.№4128), в якому він просить в позові відмовити повністю, наполягаючи зокрема на тому, що Департамент культури і туризму Харківської обласної військової адміністрації у своїх листах викладає взаємовиключні твердження щодо земельної ділянки на якій розташовані пам`ятки археології місцевого значення поселення «Війтенки-1» та могильник «Війтенки-1». Наданими доказами не доведено розташування пам`ятки археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1», в межах земельної ділянки з кадастровим номером: 6321255400:01:000:0712. Враховуючи положення пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України, Закону України «Про охорону культурної спадщини», Закону України «Про охорону археологічної спадщини» розташовані за межами населених пунктів земельні ділянки, на яких у тому числі знаходяться пам`ятки археології, вважаються комунальною власністю територіальних громад, враховуючи що категорія земель історико-культурного призначення не включена до винятків передбачених у підпунктах “а”-“е” пункту 24 Перехідних положень Земельного кодексу України (об`єкти які розташовуються виключно на землях державної власності). Вимоги позивача про визнання незаконним та скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та рішення Валківської міської ради суперечать положенням ГПК України щодо способів судового захисту та не підлягають задоволенню. Зважаючи на подібність правовідносин у господарських справах № 922/264/24 та № 922/312/26 4-й відповідач просив суд зупинити провадження у справі № 922/312/26 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судового рішення у господарській справі № 922/264/24.
20.02.2026 через систему "Електронний суд" позивач подав додаткові пояснення (вх.№4388), в яких просив задовольнити позовні вимоги повністю та зазначив зокрема про те, що з огляду на положення Земельного кодексу України та Закону України «Про охорону культурної спадщини» спірна земельна ділянка не може перебувати у комунальній власності.
23.02.2026 через систему "Електронний суд" 1-й відповідач подав заперечення (вх.№4474), в якому він просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, наполягаючи зокрема на тому, що відповідно до Паспорту об`єкта культурної спадщини Поселення «Війтенки 1» (Пункт 13. Територія об`єкта) площа об`єкта складає 300 000 м2 - (30 га). З огляду на те, що в офіційному документі, що визначає площу об`єкта (пам`ятки) не зрозуміло, яким чином прокурор стверджує, що вона повністю поширюється на земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га. Тобто, за твердженням прокурора, накладка складає 100%, координата в координату, поворотний кут у поворотний кут, водночас він надає докази, які за своїм змістом суперечать один одному. 
23.02.2026 через систему "Електронний суд" прокурор подав відповідь на відзив, який зареєстровано 24.02.2026 за вх.№4547, в якому прокурор просить відхилити наведені у відзиві Валківської міської ради заперечення та задовольнити позовні вимоги повністю, наполягаючи зокрема на тому, що листом від 10.11.2025 № 05-22/2783 Департамент культури і туризму надав копії наявної документації на пам`ятку археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1» і повідомив, що інформація щодо надходження на розгляд для погодження документації землеустрою щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 у Департаменті відсутня. Також Департаментом зазначено, що згідно п. 1 ч. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2022 № 564 про «Деякі питання ведення та функціонування Державного земельного кадастру в умовах воєнного стану» (далі - Постанова) протягом воєнного стану в Україні та одного місяця з дня його припинення або скасування припиняється доступ користувачів до Державного земельного кадастру в межах адміністративно-територіальних одиниць, перелік яких затверджується Державною службою з питань геодезії, картографії та кадастру за погодженням з Міністерством аграрної політики та продовольства. У зв`язку з тим, що доступ до Публічної кадастрової карти, який є частиною програмного забезпечення Державного земельного кадастру було припинено, Департамент не має можливості визначити, чи розташована зазначена земельна ділянка в межах пам`яток археології місцевого значення. З цього приводу варто зазначити, що надання доступу до Державного земельного кадастру (далі – ДЗК) врегульовано Порядком його ведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі - Порядок). Так, згідно із п.п. 187-189 Порядку користування відомостями ДЗК здійснюється шляхом надання доступу до нього, в тому числі, органам державної влади. Такий доступ суб`єктам, зазначеним у пункті 187 цього Порядку, надається адміністратором ДЗК за допомогою програмного забезпечення ДЗК з використанням телекомунікаційних каналів зв`язку та кваліфікованого електронного підпису. Доступ до ДЗК з метою отримання відомостей в електронній формі забезпечується після їх підключення до вказаного Кадастру. Послуги із забезпечення доступу до ДЗК, а саме підключення, технічне і технологічне супроводження, надаються адміністратором ДЗК на підставі заяви про надання доступу до відомостей ДЗК за формою згідно з додатком 54 до Порядку. Так, листом від 14.10.2022 № 15/1-6896вих-22 Харківською обласною прокуратурою на адресу Держгеокадастру України спрямовано лист щодо вирішення питання про надання доступу до ДЗК (Публічної кадастрової карти України), а саме підключення, технічне і технологічне супроводження відповідного доступу працівникам обласної прокуратури та окружних прокуратур. Листом від 27.10.2022 № 24-28-0.212-7101/2-22 Держгеокадастр України повідомив обласну прокуратуру про надання доступу до відомостей ДЗК (докази додаються). Таким чином, Департаментом культури і туризму, з урахуванням наданого Харківською обласною прокуратурою викопіювання з Публічної кадастрової карти, отриманого за допомогою наданого Держгеокадастром України доступу до ДЗК (додаток до листа Харківської обласної прокуратури від 09.10.2025 №15/1-1158вих-25), встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 повністю потрапляє в межі пам`ятки археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1» (лист від 28.11.2025 № 05-22/2912). З огляду на викладене, доводи відповідача-2 про те, що у вказаних листах Департаменту культури і туризму наведено взаємовиключні твердження, спростовуються матеріалами справи. Земельна ділянка з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 повністю, тобто на 100% площі, розташована у межах об`єктів культурної спадщини – пам`яток археології місцевого значення поселення та могильника «Війтенки-1». Відповідачем-2 безпідставно не враховано, що умовою належності спірної земельної ділянки до категорії земель історико-культурного призначення є не зазначення відповідних обмежень у ДЗК, документації з землеустрою, договорах оренди тощо, а саме в силу розташування на ній об`єкта, визначеного ст. 53, 54 ЗК України, ст. 34 Закону України «Про охорону культурної спадщини», а саме пам`ятки археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1», що підтверджується матеріалами справи.
02.03.2026 судове засідання не відбулося з причини оголошення на території м.Харкова повітряної тривоги.
Ухвалою суду від 02.03.2026 призначено підготовче засідання на "23" березня 2026 р. о 14:00 год.
02.03.2026 через систему "Електронний суд" 4-м відповідач подав заперечення, яке зареєстроване 04.03.2026 за вх.№5093, в якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, наполягаючи зокрема на тому, що позивачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів, що обумовлюють розташування пам`ятки археології місцевого значення поселення та могильника «Війтенки-1», в межах земельної ділянки з кадастровим номером: 6321255400:01:000:0712. 
19.03.2026 через систему "Електронний суд" 3-ю особою подано додаткові пояснення у справі (вх.№6649), в яких 3-я особа просить задовольнити позовні вимоги повністю. Стосовно площі пам`ятки вказаної у паспорті 3-я особа зазначила, що на час розроблення документації чинне пам`яткоохоронне законодавство (Закон України «Про охорону культурної спадщини», Порядок № 1760 та Наказ № 295/104) не передбачали методики визначення площі об`єкта культурної спадщини. Враховуючи викладене, площа пам`ятки археології місцевого значення Селище Войтенки І (Поселення «Війтенки 1») (охоронний номер 4577-Ха) у розмірі 300000 кв.м - є орієнтовною. Разом з тим, межі території пам`ятки археології місцевого значення Селище Войтенки І (Поселення «Війтенки 1») (охоронний номер 4577-Ха) визначаються на підставі ч. 3 ст. 14-1 Закону України «Про охорону культурної спадщини», п. 3 Наказу Міністерства культури та інформаційної політики України від 03.09.2020 № 2088 та абзацу другого пункту 12 розділу IV Порядку обліку об`єктів культурної спадщини № 158, - відповідно до рекомендованих в обліковій документації описів меж (з урахуванням визначених координат місця розташування об`єкта).
23.03.2026 через систему "Електронний суд" прокурором подано додаткові пояснення у справі (вх.№6888), в яких він просить суд визнати поважними причини пропуску строку для подання доказів у встановлений законом строк та поновити його, прийняти до розгляду доповнення від 19.03.2026 до експертного висновку від 27.10.2026, складеного ОСОБА_2 на 4 арк., яким підтверджено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 повністю, тобто на 100% площі, в межах визначених координат поворотних точок, розташована у межах об`єктів культурної спадщини – пам`яток археології місцевого значення поселення та могильника "Війтенки - 1".
В судовому засіданні 23.03.2026 постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, зокрема:
- про задоволення усного клопотання відповідача-1 про залишення без розгляду клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі;
- про надання дозволу позивачу на подання додаткових пояснень від 20.02.2026 вх.№ 4388, прийняття їх до розгляду та долучення до матеріалів справи;
- про надання дозволу 3-й особі на стороні позивача для подання додаткових пояснень від 19.03.2026 вх. № 6649/26, прийняття їх до розгляду та долучення до матеріалів справи;
- про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів та призначення підготовчого засідання на 06.04.2026 об 11:20 год.
05.04.2026 через систему "Електронний суд" представником 2-го відповідача - Діжиченка О.М. подано додаткові пояснення (вх.№8075), в яких він просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.
05.04.2026 через систему "Електронний суд" представником 2-го відповідача - Діжиченка О.М. подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову, яке зареєстровано 06.04.2026 за вх.№ 8078, в якому він просив суд скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.02.2026 по справі № 922/312/26.
06.04.2026 через систему "Електронний суд" прокурором подано клопотання (вх.№ 8092), в якому він просив залучити до участі у розгляді справи № 922/312/26 як спеціаліста та викликати в судове засідання доктора історичних наук, професора ОСОБА_2 . 
В судовому засіданні 06.04.2026 постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, зокрема:
- про задоволення клопотання прокурора, викладеного у додаткових поясненнях від 23.03.2026 вх.№ 6888 про поновлення строку для подання доказів та долучення вказаних додаткових пояснень разом з доданими до них доказами до матеріалів справи;
- про задоволення клопотання прокурора від 06.04.2026 вх. № 8092 про залучення до участі у справі як спеціаліста та виклик в судове засідання для надання пояснень по справі доктора історичних наук, професора ОСОБА_2 ;
- про залишення без розгляду клопотання відповідача-2 від 06.04.2026 вх. № 8075/26 щодо прийняття до розгляду додаткових письмових пояснень по справі;
- про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 04.05.2026 о 10:00 год. 
Ухвалою суду від 06.04.2026 прийнято до розгляду клопотання 2-го відповідача - ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову. Призначено судове засідання з розгляду клопотання 2-го відповідача - ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову на "13" квітня 2026 р. о 12:40 год. 
07.04.2026 через систему "Електронний суд" 4-м відповідачем – Валківською міською радою подано додаткові пояснення у справі, які зареєстровано 08.04.2026 за вх.№ 8349, в яких Валківська міська рада просила задовольнити заяву 2-го відповідача про скасування заходів забезпечення позову.
10.04.2026 через систему "Електронний суд" 4-м відповідачем – Валківською міською радою подано клопотання (вх.№ 8593), в якому Валківська міська рада просила врахувати подані письмові пояснення щодо клопотання представника відповідача ОСОБА_1 - Чернишова К.О. про скасування заходів забезпечення позову, та провести судове засідання по справі № 922/312/26, призначене на 13 квітня 2026 року о 12:40 год, за відсутності представника Валківської міської ради.
10.04.2026 через систему "Електронний суд" прокурором подано заперечення на клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову (вх.№8675), в якому прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову.
Ухвалою суду від 13.04.2026 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.02.2026 по справі № 922/312/26.
01.05.2026 через систему "Електронний суд" прокурором подано письмові пояснення з окремого питання, які зареєстровано 04.05.2026 за вх.№ 10529, в яких прокурор просить суд визнати поважними причини пропуску строку для подання доказів у встановлений законом строк та поновити його. Долучити до матеріалів справи № 922/312/26 дані письмові пояснення з додатками та врахувати їх при розгляді справи. Позов задовольнити в повному обсязі.
В судовому засіданні 04.05.2026 постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 18 травня 2026 року о 10:30 год.
17.05.2026 через систему "Електронний суд" 2-й відповідач подав заяву, яку зареєстровано 18.05.2026 за вх.№ 11844, в якій він просить прийняти ухвалу, якою відмовити прокурору у долученні до матеріалів справи № 922/312/26 письмових пояснень з додатками та врахування їх при розгляді справи.
В судовому засіданні 18.05.2026 постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, зокрема:
- про надання прокурору дозволу на подання письмових пояснень щодо окремого питання прокурора від 04.05.2026 за вх.№10529, про поновлення процесуального строку для подання додаткових доказів, зокрема технічного звіту ТОВ ЛІК-ПРОЕКТ та прийняття вказаного звіту до розгляду;
- про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 25 травня 2026 року о 14:00 год;
- про виклик в судове засідання з розгляду справи по суті доктора історичних наук, професора Любичева М.В.
22.05.2026 через систему "Електронний суд" 4-м відповідачем подано клопотання (вх. № 12436) про проведення судового засідання 25.05.2026 за відсутності його представника. 
Присутній у судовому засіданні 25.05.2026 прокурор просив позовні вимоги задовольнити повністю.
Присутній у судовому засіданні 25.05.2026 представник позивача та 3-ї особи на стороні позивача просив позовні вимоги задовольнити повністю.
Присутні у судовому засіданні 25.05.2026 представники 1, 2 та 3 відповідачів просили відмовити в задоволенні позову повністю.
Представник 4-го відповідача в судове засідання не з`явився.
Суд, розглянувши клопотання 4-го відповідача про проведення судового засідання 25.05.2026 без участі представника 4-го відповідача, дійшов висновку про його задоволення.
В судовому засіданні 25.05.2026 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відклав ухвалення та проголошення судового рішення на 04 червня 2026 року о 16:00 год.
Розглянувши подані документи і матеріали, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 27.09.2016 № 10179-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду» затверджено документацію із землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надано ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га із земель сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, розташованих за межами населеного пункту на території Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області.
На підставі наказу від 27.09.2016 № 10179-СГ між ГУ Держгеокадастру у Харківській області та ОСОБА_1 05.10.2016 укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком на 7 років. 
Відомості про речове право оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 на підставі договору оренди від 05.10.2016 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (запис про інше речове право від 08.10.2016 № 16826476, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.10.2016 № 31797330). 
У подальшому, на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 28.12.2020 № 52-ОТГ передано у комунальну власність Валківської територіальної громади в особі Валківської міської ради 842 земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 7641,8026 га, які розташовані за межами населених пунктів Валківської міської ради на території Валківського району Харківської області, зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га (п. 36 додатку). 
Право власності на спірну земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 зареєстровано за територіальною громадою м. Валки в особі Валківської міської ради, про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис від 13.01.2021 № 40165155 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.01.2021 № 56202429 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1050771663212). Крім того, відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 створив Фермерське господарство «Агрофортуна 2021» зареєстроване 23.03.2021, номер запису 1004521020000000794. 
У подальшому, рішенням Валківської міської ради від 03.11.2023 № 1291 надано в оренду ОСОБА_1 , з урахуванням переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк, земельну ділянку площею 34,428 га (рілля), кадастровий номер 6321255400:01:000:0712 за рахунок земель запасу сільськогосподарського призначення комунальної власності для ведення фермерського господарства, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області. 
На підставі вказаного рішення між Валківською міською радою Богодухівського району Харківської області (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар) 01.12.2023 укладено договір оренди землі строком на 7 років. 
Відомості про речове право оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 на підставі договору оренди від 03.12.2023 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (запис про інше речове право від 16.12.2023 № 53053080, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.12.2023 № 70829385). 
При цьому, державним реєстратором на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.03.2024 № 70829385 внесено зміни до іншого речового права, а саме: додано орендаря ФГ «Агрофортуна-2021» (код ЄДРПОУ 44083201), замість ОСОБА_1 .
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.01.2026 № 461571538 власником земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га є Валківська міська рада, користувачем - ФГ «Агрофортуна-2021». 
Відповідно до актуальної інформації з Державного земельного кадастру від 26.01.2026 земельна ділянка з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 зареєстрована в ДЗК 05.04.2016 на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 10.09.2014, виконаного 26.12.2015 ТОВ «ГІСАГРОХІМ», ОСОБА_3 . Категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення земельної ділянки: 01.02. Для ведення фермерського господарства. 
Крім того, в ДЗК зазначено відомості про речові права власності та користування на земельну ділянку, а саме: власник - Валківська міська рада, користувач – ОСОБА_1 . 
За інформацією ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 29.10.2025 № №10-20-14,2-6242/0/19-25 земельна ділянка з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га для ведення фермерського господарства внесена до Державного земельного кадастру на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення фермерського господарства на території Ков`язької селищної ради Валківського району Харківської області. 
Крім того, у Державному земельному кадастрі наявний Проект землеустрою що відведення земельної ділянки за рахунок земель запасу комунальної власності сільськогосподарського призначення сільськогосподарських угідь зі зміною цільового призначення на землі історико-культурного призначення, з метою створення музею під відкритим небом розташованої на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області. 
Встановлено, вказаний проєкт землеустрою виконано у 2023 році ТОВ «Земтехстандарт» на замовлення Валківської міської ради. 
В пояснювальній записці проекту зазначено, що земельна ділянка, передбачена до відведення, відноситься до земель історико-культурного призначення та на ній розташовані об`єкти культурної спадщини національного та місцевого значення, їх охоронних зон та охоронюваних археологічних територіях згідно Паспорту об`єкта культурної спадщини поселення «Війтенки 1», виданого Міністерством культури України, управлінням культури та туризму Харківської обласної державної адміністрації, охоронний номер пам`ятки № 2531. Кадастровий номер земельної ділянки 6321255400:01:000:0841.
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.01.2026 № 461571958 власником земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0841 площею 5,97 га є Валківська міська рада з 12.01.2024. 
Разом з тим, земельна ділянка з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 повністю знаходиться в межах пам`ятки археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1», яку вперше взято на облік розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 18.09.1997 № 975 (охоронний № 2531), а в подальшому наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 03.09.2020 №2088 – внесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (охоронний № 4577-Ха). Водночас Кабінетом Міністрів України, Харківською обласною військовою адміністрацією не приймалось рішень стосовно зміни цільового призначення та/або вилучення спірної земельної ділянки. Департаментом культури і туризму ХОВА не погоджувалися проекти землеустрою щодо спірної земельної ділянки.
З метою приведення статусу пам`ятки археології у відповідність до вимог чинного законодавства України, наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 03.09.2020 №2088 пам`ятку археології поселення та могильник «Війтенки-1» (селище «Войтенки 1») внесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення та присвоєно охоронний номер 4577-Ха (п. 125 додатку до наказу). Пунктом 1 цього наказу занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкти культурної спадщини, які перебувають на обліку відповідно до законодавства, яке діяло до набрання чинності Закону України «Про охорону культурної спадщини» у Харківській області згідно з переліком, відповідно до додатку. На пам`ятку археології поселення та могильник «Війтенки-1» 22.11.2011 складено облікову документацію (паспорти та облікові картки) провідним науковим співробітником відділу пам`яток археології ОКЗ «Харківський науково-методичний центр охорони культурної спадщини», кандидатом історичних наук Любичевим М.В., яку затверджено начальником Управління культури і туризму ХОДА Кузнєцовим Д.П.
У позовній заяві прокурором зазначено, що вивченням інформації з відкритих джерел, зокрема Публічної кадастрової карти України, Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру нерухомих пам`яток України, встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га розташований об`єкт культурної спадщини – пам`ятка археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1».
Департаментом культури і туризму Харківської обласної державної (військової) адміністрації, з урахуванням наданого Харківською обласною прокуратурою викопіювання з Публічної кадастрової карти, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 повністю потрапляє в межі пам`ятки археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1» (лист від 28.11.2025 № 05-22/2912). 
Крім того, як вбачається з листа Департаменту культури і туризму від 10.11.2025 № 05-22/2783, інформація щодо надходження на розгляд для погодження документації землеустрою щодо вказаної земельної ділянки у Департаменті відсутня. 
Листом від 10.11.2025 № 05-22/2796 за дорученням Харківської обласної державної (військової) адміністрації Департамент культури і туризму повідомив, що інформація, чи приймалися Харківською обласною військовою адміністрацією рішення щодо вилучення з державної та передачі у комунальну власність та/або зміни цільового призначення (виду використання) вищевказаної земельної ділянки у Департаменті відсутня. 
Згідно з експертним висновком доктора історичних наук, професор кафедри історії Східної Європи, завідувача Навчально-дослідною лабораторією Германо-Слов`янської археологічної експедиції Харківського національного університету імені В.Н.Каразіна, члена-кореспондента Німецького археологічного інституту Любичева М.В., складеного 27.10.2025 на виконання листа Харківської обласної прокуратури від 17.10.2025 № 15/1-1179вих25, встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 повністю розташована в межах пам`ятки археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1». 
Крім того, на пам`ятку археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1» між Управлінням культури і туризму ХОДА та Валіквською районною державною адміністрацією 06.12.2011 укладено охоронні договори № 14 та № 15. 
У листі Музею археології Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна від 23.10.2025 № 04 зазначено, що вивченням архівних даних та супутникової зйомки території України, що є у відкритому доступі в мережі інтернет (програма “Google Maps” та “Google Earth”), встановлено, що на земельній ділянці з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 знаходиться пам`ятка археології місцевого значення селище «Війтенки-1».
Відповідно до інформації Секретаріату Кабінету Міністрів України від 21.10.2025 № 26267/0/2-25 Кабінетом Міністрів не приймалося рішення стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712. 
У ході розгляду справи № 922/312/26, Департаментом культури і туризму ХОВА в результаті опрацювання облікової документації пам`ятки археології місцевого значення Селище Войтенки І (Поселення «Війтенки 1») (охоронний номер 4577-Ха) виявлено технічні помилки в обліковій картці, а саме в частині координати північної широти пам`ятки (п. 6 Стислий опис об`єкта. Розташування), у зв`язку з чим відповідні зміни внесено до облікової документації та долучено до матеріалів справи разом із письмовими поясненнями Департаменту від 19.03.2026. 
Враховуючи письмові пояснення Департаменту культури і туризму ХОВА у цій справі від 19.03.2023 (вх.№6649), в яких повідомлено про внесення змін до облікової документації на пам`ятку археології Поселення «Війтенки-1», доктором історичних наук, професором Любичевим М.В., не змінюючи заключення щодо повного розташування земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 у межах об`єктів культурної спадщини – пам`яток археології місцевого значення поселення та могильника Війтенки 1, 19.03.2026 складено доповнення до експертного висновку від 27.10.2025, яке прокурором долучено до матеріалів справи разом із письмовими поясненнями від 23.03.2026 (вх.№6888). 
Доповненням від 19.03.2026 до експертного висновку від 27.10.2026, складеним Любичевим М.В., підтверджено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 повністю, тобто на 100% площі, в межах визначених координат поворотних точок, розташована у межах об`єктів культурної спадщини – пам`яток археології місцевого значення поселення та могильника Війтенки 1. Водночас, координати поворотних точок частини земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712, на яку накладається на пам`ятку археології Поселення «Війтенки-1», під час складання вказаного експертного висновку від 27.10.2025 (доповненням від 19.03.2026) не визначались. 
Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.03.2026 у справі № 922/264/24, обласною прокуратурою додатково отримано Технічний звіт із топографо-геодезичної зйомки щодо встановлення меж пам`ятки археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1», що розташована на території Ков`язької селищної ради, та земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712, виготовлений ТОВ «ЛІК-ПРОЄКТ» 01.05.2026 на виконання листа обласної прокуратури від 30.04.2026 № 15/1-6004ВИХ-26.
Вказаним Технічним звітом, відповідно до проведеного сертифікованим інженером-геодезистом Тамановим В.О. дослідження, встановлено фактичні межі пам`ятки археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1» та визначено перетин земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712. За результатами зйомки та камеральних обчислень координат поворотних точок меж земельної ділянки під пам`яткою археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1», розташованої в Ков`язькій с/р, Валківського району Харківської області (на момент 2011 р.) встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення кадастровий номер 6321255400:01:000:0712, загальною площею 34,428 га має перетин 100% з межею пам`ятки археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1» та повністю знаходиться в її межах. 
На підставі викладеного, за доводами прокурора, спірна земельна ділянка розташована в межах пам`ятки археології та не може перебувати в комунальній власності, та в оренді всупереч її дійсному цільовому призначенню, держава як її законний власник вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права користування та розпоряджання цією земельною ділянкою в порядку ст. 391 ЦК України та ст. 152 ЗК України шляхом визнання незаконним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Харківській області, яким цю земельну ділянку передано в комунальну власність, та рішення Валківської міської ради, яким її передано в оренду для ведення фермерського господарства, визнання недійсним договору оренди, зі скасуванням державної реєстрації земельної ділянки та вказаних майнових прав, і як наслідок, зобов`язання повернути її державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації. 
Зазначені обставини стали підставою для звернення прокурора до суду з цим позовом.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Щодо правового статусу пам`ятку археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1».
Європейською конвенцією про охорону археологічної спадщини від 16.01.1992, ратифікованою Україною 27.08.2004, наголошено, що археологічна спадщина є головним елементом пізнання історії людства та справжнім свідком стародавньої історії. Археологічна спадщина включає споруди, архітектурні ансамблі, розбудовані та облаштовані ділянки території, рухомі об`єкти, інші пам`ятки, а також їхній контекст, незалежно від місця розташування на суходолі або під водою.
Так, за інформацією Музею археології Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна від 23.10.2025 № 04 встановлено, що поселення «Війтенки-1» розташовано на схилі лівого берега безіменного притока лівого берега р. Мокрий Мерчик, у 2 км на північний захід від с. Війтенки Валківській міській громади Богодухівського району Харківської області. 
Археологічна пам`ятка була знайдена у 1973 році ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час будівництва водосховища та зрошувальних систем на р. Мерла та ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 1976. Отчет об археологических исследованиях Славянского отряда Скифо-славянской экспедиции Харьковского госуниверситета в бассейнах рр. Мерлы и Сев. Донца в 1975 г., Харьков, с. 2). 
У 1975 році на поселенні ОСОБА_7 та ОСОБА_9 було закладено З шурфи та 4 розкопи загальною площею 451 кв. м. ( ОСОБА_7 , ОСОБА_9 1976. Отчет об археологических исследованиях Славянского отряда Скифославянской экспедиции Харьковского госуниверситета в бассейнах рр. Мерлы и Сев. Донца в 1975 г., Харків, Фонд паперових документів, фотоматеріалів і цифрових даних Музею археології Харківського національного університету імені В.Н.Каразіна, фонд 1, опис 5, справа 1, с. 3; ОСОБА_7 1976. Отчет об исследовании археологических памятников в зоне строительства канала и водохранилищ на реках Мерла і Мерчик в 1973-1976 гг. Харьков, Фонд паперових документів, фотоматеріалів і цифрових даних Музею археології Харківського національного університету імені Н.Каразіна, фонд 1, опис 19, справа 10, с. 24-26). 
У 2003 році на поселенні були проведені археологічні розвідки та зібрано підйомний матеріал експедицією Харківського університету під керівництвом ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 2003. Отчет об археологических исследованиях Славянской археологической экспедиции Харьковского национального университета им. В. Н. Каразина в 2003 г. Харьков; Фонд паперових документів, фотоматеріалів і цифрових даних Музею археології Харківського національного університету імені В.Н.Каразіна, фонд 1, опис 19, справа 10, с. 7-10). 
Починаючи з 2004 і по 2021 р. експедиція Харківського національного університету імені В.Н.Каразіна під керівництвом Любичева М. В. щорічно проводила археологічні дослідження пам`ятки археології місцевого значення «Селище Війтенки І» що має охоронний номер № 4577 - Ха. Звіти про археологічні розкопки зберігаються в науковому архіві Інституту археології НАН України (проспект Володимира Івасюка, 12, Київ, 04210). 
Також, результати цих розкопок частково опубліковані в науковій літературі (наприклад див: ОСОБА_2 , Мизгін К.В. Варачова К.Г. 2013. Дослідження археологічного комплексу пізньоримського часу Війтенки. Археологічні дослідження в Україні 2012. Київ. с. 339-340: Любичев. М., Мизгін, К., Шультце, Э. 2020. Двадцать лет Германо-Славянской археологической экспедиции: достижения, проблемы, перспективы. В: Любичев. М. В., Мизгін. К.В. (ред.). Між Сходом та Заходом (Inter Orientent et Occidentem): Ювілейна збірка до 65-річчя з дня народження доктора Ердмуте Шультце та 20-річчя Германо-Слов`янської археологічної експедиції. Остроготика, 3. Харків: ХНУ ім. В.Н. Каразіна, с. 39-60; Любичев М.В. 2022. «Особливі» поховання на могильнику пізньоримського часу Війтенки: соціальний аспект. Археологія і давня історія України, 2022. вигт. 3(44), с.466-490.
Також, в експертному висновку доктора історичних наук, професора ОСОБА_2 від 27.10.2025 зазначено, що на поселенні відкриті залишки житлових, господарських споруд різного типу (наземні каркасно-глинобитні, та каркасні стовпові, заглиблені), 4 гончарних горна та залишки гончарної майстерні, сліди бронзоливарного виробництва, отримано величезну кількість артефактів (кераміка, деталі одягу, прикраси, знаряддя праці та предмети озброєння, монети, палеоботанічний та палеозоологічний матеріал). Поселення «Війтенки 1» є найбільш дослідженим у ареалі черняхівської культури в дніпро-донецькому лісостепу (Лівобережна Україна) і одне з найбільш досліджених у всьому ареалу черняхівської культури. 
У 2005 р. у межах поселення (Додаток) було відкрито грунтовий біритуальний могильник, де на протязі 2005-2021 р. досліджено 273 поховання за обрядами трупопокладення та трупоспалення. На сьогодні він є найбільшим могильником черняхівської культури у регіоні дніпро-донецького лісостепу (Лівобережна Україна). З 2005 р. на матеріалах поселення та могильника Війтенки 1 виконано чотири спільних україно-німецьких наукових проекти (партнери: Навчально - дослідна лабораторія Германо-Слов`янської археологічної експедиції ХНУ імені В.Н.Каразіна та Євразійський відділ Німецького археологічного інституту). Матеріали поселення та могильника стали базою для створення більш ніж 70 наукових публікацій у провідних спеціалізованих наукових виданнях України та країн Європи. 
На базі Германо-Слов`янської археологічної експедиції ХНУ імені В.Н.Каразіна, що розташована з 2005 року на околиці поселення, проведено 5 міжнародних наукових семінарів (2009, 2010, 2012, 2016, 2019 рр.) з проблем археології римського часу – доби Великого переселення народів Центральної та Східної Європи. В них прийняли участь науковці України, Польщі, Німеччини, США. Артефакти, отримані у ході розкопок пам`ятки, неодноразово демонструвались на різних виставках, є частинами експозицій двох музеїв (Музей археології ХНУ, Валківський краєзнавчий музей). Матеріали пам`ятки стали базою багатьох доповідей співробітників Навчально-дослідної лабораторії Германо-Слов`янської археологічної експедиції ХНУ імені В.Н.Каразіна на міжнародних конференціях (Україна, Німеччина, Польща). Розкопки пам`ятки неодноразово відвідували екскурсії учнів загальноосвітніх шкіл Харківської області. 
Поселення та могильник «Війтенки 1» є базовою пам`яткою для вивчення пізньоримського часу – початку доби Великого переселення народів в лісостепу Східної Європи, яка має велике значення для вивчення цих періодів у Центральній та Східній Європі та займає визначне місце серед археологічного надбання України (див.: Любичев М.В. Війтенки – перехрестя шляхів пізньоримського часу. В: Археологія України за роки незалежності. Київ: Інститут археології НАН України, 2022, с. 304-312). 
З листів Музею археології Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна від 23.10.2025 № 04 та Інституту археології НАН України від 25.11.2025 № 125/01-16-649 вбачається, що пам`ятку археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1» (на той час - селище «Войтенки 1»), в межах якої повністю розташована спірна земельна ділянка, взято на облік розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 18.09.1997 № 975 та присвоєно їй охоронний номер № 2531 (п. 106 додатку до розпорядження).
Пунктом 2 вказаного розпорядження встановлено охоронні зони по всій площі пам`яток археології, а також на території навколо них. Для пам`ятки археології селище «Войтенки 1» встановлено охоронну зону – 50 м. 
Так, на той час вже був чинним Закон УРСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури» №3600-IX від 13.07.1978, відповідно до ст. 6 якого до пам`яток археології віднесено городища, кургани, залишки стародавніх поселень, укріплень, виробництв, каналів, шляхів, стародавні місця поховань, кам`яні скульптури, наскальні зображення, старовинні предмети, ділянки історичного культурного шару стародавніх населених пунктів. 
Згідно зі ст. 17 Закону №3600-IX від 13.07.1978 з метою організації обліку і охорони пам`яток історії та культури нерухомі пам`ятки поділяються на пам`ятки загальносоюзного, республіканського і місцевого значення. 
Зокрема, переліки пам`яток місцевого значення затверджуються виконавчими комітетами обласних, міських Рад народних депутатів. Виключення об`єктів з переліків пам`яток республіканського і місцевого значення допускається лише з дозволу Ради Міністрів Української РСР. 
Внесення об`єктів у переліки пам`яток історії та культури і виключення з них провадяться за поданням спеціально уповноважених державних органів охорони пам`яток історії та культури. 
Відповідно до статті ст. 29 Закону №3600-IX від 13.07.1978 охоронні зони, зони регулювання забудови і зони охоронюваного природного ландшафту встановлюються з метою забезпечення охорони пам`яток історії, археології, містобудування і архітектури, монументального мистецтва. 
Зони охорони пам`яток історії та культури встановлюються виконавчими комітетами обласних, міських Рад народних депутатів за поданням відповідних державних органів охорони пам`яток. Зони охорони пам`яток історії та культури включаються в проекти планування, забудови і реконструкції відповідних міст та інших населених пунктів. 
У межах зазначених зон забороняються провадження земляних, будівельних та інших робіт, а також господарська діяльність без дозволу відповідних органів охорони пам`яток. 
Вищенаведене свідчить про те, що пам`ятку археології селище «Войтенки 1» було виявлено та взято під охорону в порядку, встановленому чинним на той час законодавством. 
У подальшому, 12.07.2000 набрав чинності Закон України «Про охорону культурної спадщини», який замінив Закон УРСР "Про охорону і використання пам`яток історії та культури" в регулюванні питань, пов`язаних з пам`ятками історії та культури, проте це не призвело до скасування охоронюваного статусу об`єктів культурної спадщини. 
Відповідні висновки наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.09.2023 у справі № 910/8413/21 та від 12.03.2024 у справі № 927/1206/21.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону археологічної спадщини» пам`ятка археології - археологічний об`єкт національного або місцевого значення, занесений до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. 
Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природноантропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність. 
Пам`ятка культурної спадщини - це об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (абз. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону культурної спадщини»). 
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про охорону культурної спадщини» об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про охорону культурної спадщини» інформування про об`єкти культурної спадщини, занесені до Реєстру, провадиться шляхом: публікації Реєстру та внесених до нього змін; надання інформації, що міститься в Реєстрі, у відповідь на запит на інформацію; встановлення охоронних дощок, охоронних знаків, інших інформаційних написів, позначок на пам`ятках або в межах їхніх територій незалежно від форм власності. 
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини забезпечує публікацію Реєстру та внесених до нього змін у спеціалізованому періодичному виданні та на своєму офіційному веб-сайті.
На пам`ятку археології поселення та могильник «Війтенки-1» 22.11.2011 складено облікову документацію (паспорти та облікові картки) провідним науковим співробітником відділу пам`яток археології ОКЗ «Харківський науково-методичний центр охорони культурної спадщини», кандидатом історичних наук Любичевим М.В., яку затверджено начальником Управління культури і туризму ХОДА Кузнєцовим Д.П. 
У подальшому, з метою приведення статусу пам`ятки археології у відповідність до вимог чинного законодавства України, наказом Міністерства культури та інформаційної політики України від 03.09.2020 №2088 пам`ятку археології поселення та могильник «Війтенки-1» (селище «Войтенки 1») внесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення та присвоєно охоронний номер 4577-Ха (п. 125 додатку до наказу) (режим доступу: https://mcip.gov.ua/files/pdf/2088.pdf).
Пунктом 1 цього наказу занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкти культурної спадщини, які перебувають на обліку відповідно до законодавства, яке діяло до набрання чинності Закону України «Про охорону культурної спадщини» у Харківській області згідно з переліком, відповідно до додатку. 
Крім того, пунктом 3 наказу визначено до прийняття в установленому порядку рішення про визначення меж території і режимів використання пам`яток культурної спадщини згідно з переліком, що додається: 
1) межі території визначити відповідно до абзацу другого пункту 12 розділу IV Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 квітня 2013 р. за № 528/23060 (у редакції наказу Міністерства культури України від 27 червня 2019 р. № 501); 
2) режим використання пам`яток культурної спадщини встановлювати відповідно до рекомендованих в обліковій документації режимів використання.
Отже, пам`ятку археології поселення та могильник «Війтенки-1» було взято на державний облік відповідно до Закону УРСР «Про охорону і використання пам`яток історії та культури», а в подальшому – відповідно до Закону України «Про охорону культурної спадщини», а також занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. 
Порядок використання земель історико-культурного призначення визначається Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законами України «Про охорону культурної спадщини» та «Про охорону археологічної спадщини», постановами Кабінету Міністрів України та рішеннями органів місцевої влади і самоврядування. 
Законодавством встановлений дозвільний порядок використання земель історико-культурного призначення. 
Такий висновок зробила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 у справі № 914/582/17. 
За змістом ст. 19 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) землі України за основним цільовим призначенням поділяються на різні категорії, однією з яких земель є землі історико-культурного призначення. 
Відповідно до ст. 53 ЗК України до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби. 
Згідно зі ст. 54 ЗК України землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Навколо історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, пам`яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів) встановлюються зони охорони пам`яток із забороною діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання таких земель. Порядок використання земель історико-культурного призначення визначається законом. 
Навколо історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, музеїв просто неба, меморіальних музеїв-садиб, пам`яток культурної спадщини, їх комплексів (ансамблів) встановлюються зони охорони пам`яток із забороною діяльності, що шкідливо впливає або може вплинути на додержання режиму використання таких земель (ч. 2 ст. 54 ЗК України). 
Суд враховує останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 04.03.2026 у справі № 922/264/24 (з аналогічних правовідносин; яку було прийнято після звернення прокурора до суду з позовом у справі № 922/312/26).
За результатами перегляду Великою Палатою Верховного Суду сформовано такі висновки щодо застосування норм права (п.п. 319-322 постанови):
319. Велика Палата Верховного Суду послідовно дотримується позиції, що у випадках, коли на певний об`єкт нерухомого майна за жодних умов не може виникнути право приватної власності, державна реєстрація цього права не змінює володільця відповідного об`єкта, а тому порушення права власності держави чи відповідної територіальної громади слід розглядати як таке, що не пов`язане з позбавленням власника володіння. Належним способом захисту прав власника у цих випадках є негаторний позов.
320. Як слідує з визначення поняття “об`єкт культурної спадщини”, для таких об`єктів характерними ознаками є цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і збереження своєї автентичності. Зазначене вирізняє, зокрема, нерухомі об`єкти культурної спадщини з-поміж іншого нерухомого майна. Такі об`єкти потребують особливої правової охорони.
321. Отже, як у разі включення певного об`єкта до переліку щойно виявлених об`єктів культурної спадщини, так і у випадку його включення до переліку пам`яток місцевого, загальнодержавного значення тощо, особа, проявивши розумну обачність, може і повинна знати про те, що нерухоме майно, яке вона має намір набути у приватну власність, є нерухомим об`єктом культурної спадщини.
322. Ефективним способом захисту прав держави на земельну ділянку історико-культурного призначення, на якій розташована пам`ятка археології, є негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки.
Отже, Велика Палата Верховного Суду виснувала, що ефективним способом захисту прав держави на земельну ділянку історико-культурного призначення, на якій розташована пам`ятка археології, є негаторний позов. Такий позов, спрямований на усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.03.2026 у справі № 922/264/24, з урахуванням позиції, викладеної в постанові від 22.01.2025 у справі № 446/478/19, конкретизувала, що за наявності підстав для витребування земельної ділянки, яка накладається на пам`ятку археології, така земельна ділянка має бути ідентифікована, зокрема, шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі (стаття 15 Закону України «Про Державний земельний кадастр»). 
З огляду на вищенаведені висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 04.03.2026 у справі № 922/264/24, суд враховує наступне.
При зверненні до суду з цим позовом прокурором долучено до матеріалів справи копію експертного висновку доктора історичних наук, професора Любичева М.В., складеного 27.10.2025 на виконання листа Харківської обласної прокуратури від 17.10.2025 № 15/1-1179вих25, відповідно до якого встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 повністю, тобто на 100% площі, розташована в межах пам`ятки археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1».
Водночас в ході розгляду справи № 922/312/26 Департаментом культури і туризму ХОВА в результаті опрацювання облікової документації пам`ятки археології місцевого значення Селище Войтенки І (Поселення «Війтенки 1») (охоронний номер 4577-Ха) виявлено технічні помилки в обліковій картці, а саме в частині координати північної широти пам`ятки (п. 6 Стислий опис об`єкта. Розташування), у зв`язку з чим відповідні зміни внесено до облікової документації та долучено до матеріалів справи разом із письмовими поясненнями Департаменту від 19.03.2026. 
Враховуючи письмові пояснення Департаменту культури і туризму ХОВА 19.03.2023, у яких повідомлено про внесення змін до облікової документації на пам`ятку археології Поселення «Війтенки-1», доктором історичних наук, професором Любичевим М.В., не змінюючи заключення щодо повного розташування земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 у межах об`єктів культурної спадщини – пам`яток археології місцевого значення поселення та могильника Війтенки 1, 19.03.2026 складено доповнення до експертного висновку від 27.10.2025, яке прокурором долучено до матеріалів справи разом із письмовими поясненнями від 23.03.2026. 
Отже, доповненням від 19.03.2026 до експертного висновку від 27.10.2026, складеним Любичевим М.В., підтверджено, що земельна ділянка з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 повністю, тобто на 100% площі, в межах визначених координат поворотних точок, розташована у межах об`єктів культурної спадщини – пам`яток археології місцевого значення поселення та могильника Війтенки 1. 
Водночас координати поворотних точок частини земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712, на яку накладається на пам`ятку археології Поселення «Війтенки-1», під час складання вказаного експертного висновку від 27.10.2025 (доповненням від 19.03.2026) не визначались.
Розташування на спірній земельній ділянці пам`ятки археології поселення та могильник «Війтенки-1» також підтверджено доктором історичних наук, професором Любичевим М.В., якого було залучено до участі у справі як спеціаліста за клопотанням прокурора.
Враховуючи вищевказані висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 04.03.2026 у справі № 922/264/24, обласною прокуратурою додатково отримано Технічний звіт із топографо-геодезичної зйомки щодо встановлення меж пам`ятки археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1», що розташована на території Ков`язької селищної ради, та земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712, виготовлений ТОВ «ЛІК-ПРОЄКТ» 01.05.2026 на виконання листа обласної прокуратури від 30.04.2026 № 15/1-6004ВИХ-26. 
Вказаним Технічним звітом, відповідно до проведеного сертифікованим інженером-геодезистом Тамановим В.О. дослідження, встановлено фактичні межі пам`ятки археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1» та визначено перетин земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712. За результатами зйомки та камеральних обчислень координат поворотних точок меж земельної ділянки під пам`яткою археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1», розташованої в Ков`язькій с/р, Валківського району Харківської області (на момент 2011 р.) встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення кадастровий номер 6321255400:01:000:0712, загальною площею 34,428 га має перетин 100% з межею пам`ятки археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1» та повністю знаходиться в її межах. 
При цьому, правовий режим земельної ділянки як такої, що належить до земель історико-культурного призначення, залежить не від наявних відомостей Державного земельного кадастру, проєкту землеустрою, рішень органу місцевого самоврядування тощо, а визначається фактом знаходження на ній пам`ятки.
Неприведення цільового призначення земельної ділянки у відповідність до дійсного призначення не впливає на правовий режим цієї земельної ділянки як такої, що належить до земель історико-культурного призначення, оскільки за законом такий правовий режим пов`язаний з фактом знаходження на ній пам`ятки, а не рішенням органу державної влади або місцевого самоврядування. 
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у п. 42 постанови від 31.07.2019 у справі № 813/4701/16. 
При встановленні підстав для віднесення конкретної земельної ділянки до земель історико-культурного призначення суди мають враховувати, у тому числі, паспорт пам`ятки (у т.ч. пам`ятки археології). 
Такий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 23.09.2020 у справі № 734/535/15-ц. 
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 25.01.2023 у справі № 748/1536/20, не встановлення межі історико-культурного зонування пам`ятки не дає підстави стверджувати, що спірна земельна ділянка не належить до земель історико-культурного значення. Суд першої інстанції встановив, що пам`ятка археології паспортизована, внесена до списків нововиявлених пам`ятників археології, про що складено облікову картку Міністерством культури України з відповідним схематичним планом. Отже, факт існування і позначення пам`ятки археології та віднесення цієї території до земель історико-культурного призначення є доведеним. 
У постанові від 13.11.2019 у справі № 728/1905/16-ц Верховний Суд зазначив, що не включення відомостей до Державного земельного кадастру про належність конкретної земельної ділянки до земель історико-культурного призначення, про обмеження у використанні земельної ділянки саме для такої категорії земель не є підставою для не віднесення спірної земельної ділянки до такої категорії та призначення за наявності відомостей у уповноваженого органу охорону культурної спадщини про розташування на спірній ділянці пам`ятки та/або потрапляння ділянки в охоронну зону відповідної пам`ятки. 
Таким чином, умовою належності спірної земельної ділянки до категорії земель історико-культурного призначення є розташування на ній об`єкта, визначеного ст. ст. 53, 54 ЗК України, ст. 34 Закону України «Про охорону культурної спадщини», а саме пам`ятки археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1», що підтверджується інформацією уповноваженого органу у сфері охорони культурної спадщини, паспортом та обліковою карткою пам`ятки з відповідними графічними матеріалами. 
Разом з тим, право власності на землю набувається та реалізується в порядку та на підставах, визначених Конституцією України, ЗК України (ст. ст. 12, 78, 80, 83, 116, 122, 128, 132), а також іншими законами, що видаються відповідно до них. 
Водночас пам`яткоохоронне законодавство містить заборону щодо передачу у приватну власність, а в деяких випадках – і в комунальну власність, земель, на яких розташовані пам`ятки археології.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини», пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку визначаються згідно із законом. Усі пам`ятки археології, в тому числі ті, що знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. 
Зазначені правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 у справі № 914/582/17. 
Статтею 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» гарантовано право державної власності на пам`ятки археології. Відчуження з державної власності земельної ділянки, на якій розташовані пам`ятки археології, фактично унеможливлює здійснення державою права користування та розпорядження цими пам`ятками археології, у зв`язку з невіддільністю пам`ятки археології від земельної ділянки, на якій вона розташована. 
Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2024 у справі № 927/1206/21, від 04.03.2026 у справі №922/264/24. 
Натомість приписи ч. 6 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» стосуються окремої підкатегорії із категорії земель історико-культурного призначення, а саме земельних ділянок, на яких розташовані пам`ятки археології, та запроваджують особливий правовий режим такої підкатегорії земель історико-культурного призначення, а також передбачають щодо них особливу охорону з боку держави. 
Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2024 у справі № 927/1206/21, постанові Верховного суду від 16.04.2024 у справі №927/238/22. 
Зазначені правові норми спрямовані на забезпечення належної охорони пам`яток археології, оскільки пам`ятки археології як нерухомі об`єкти культурної спадщини не можуть бути перенесені на інше місце без втрати їх цінності. 
Судом першої інстанції не враховано, що пам`ятки археології, зазвичай, знаходяться безпосередньо у глибині земної поверхні, у зв`язку з чим нерозривно пов`язані з земельними ділянками, на яких вони розташовані. Правовий режим земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, не має відрізнятися від правового режиму самої пам`ятки, яка згідно з Законом України "Про охорону культурної спадщини" не може перебувати в приватній чи комунальній власності. 
Така позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2024 у справі № 927/1206/21, у постанові Верховного Суду від 17.04.2024 у справі № 922/1412/22, ухваленої у подібних правовідносинах.
Отже, оскільки спірна земельна ділянка розташована в межах вказаної пам`ятки, на неї розповсюджується режим, встановлений ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини», яка існувала станом на момент виникнення спірних правовідносин і є незмінною по теперішній час. 
Крім того, відповідно до приписів ч. 1 ст. 150 ЗК України землі історико-культурного призначення відносяться до особливо цінних земель. 
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. 
Згідно з ч. 9 ст. 149 ЗК України Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси першої групи площею понад 10 гектарів, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених ч.ч. 5-8 цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, а також станом на теперішній час) центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб. 
Частиною 4 ст. 122 ЗК України встановлено, що обласні державні адміністрації передають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті. 
Із вказаного вбачається, що наразі повноваженнями на здійснення правомочностей власника щодо земель історико-культурного призначення, розташованих за межами населених пунктів, наділені відповідні обласні державні адміністрації. 
Подібні висновки щодо повноважень обласних державних адміністрацій на розпорядження землями державної власності за межами населених пунктів, які є обмежено оборотоздатними, викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 № 680/214/16-ц, Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 359/286/18, від 27.11.2019 у справі № 821/3615/15-а, від 09.10.2019 у справі № 469/832/14-ц, від 19.09.2019 у справі № 615/1267/16-ц, від 10.07.2019 у справі № 815/2530/15.
Крім того, виходячи з принципу використання земельних ділянок за цільовим призначенням (ст. 96 ЗК України) на землях історико-культурного призначення забороняється діяльність, яка суперечить їх цільовому призначенню. 
Зазначені правові висновки містяться в постанові Великої Палати Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 у справі № 914/582/17. 
За змістом ч. 3 ст. 37 Закону України «Про охорону культурної спадщини», абз. 6 ст. 7 Закону України «Про охорону археологічної спадщини» з метою захисту об`єктів археології, у тому числі тих, що можуть бути виявлені, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених Земельним кодексом України, погоджуються органами охорони культурної спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. 
Частиною 2 ст. 20 ЗК України передбачено, що зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. 
Отже, зміна цільового призначення земельних ділянок (тобто переведення земельної ділянки з однієї категорії, визначеної ч. 1 ст. 19 ЗК України в іншу) здійснюється за проектами землеустрою та з дотриманням відповідної процедури. 
Відповідно до вимог ч.6 ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення особливо цінних земель допускається лише для розміщення на них об`єктів загальнодержавного значення, доріг, ліній електропередачі та зв`язку, трубопроводів, осушувальних і зрошувальних каналів, геодезичних пунктів, житла, об`єктів соціально-культурного призначення, об`єктів, пов`язаних з видобуванням корисних копалин, нафтових і газових свердловин та виробничих споруд, пов`язаних з їх експлуатацією, а також у разі відчуження земельних ділянок для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, віднесення земель, зазначених у п.п. "а" і "б" ч.1 1 ст. 150 цього Кодексу, до земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, земель історико-культурного призначення. 
За змістом ч. 7 ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок історико-культурного призначення, що перебувають у державній чи комунальній власності, здійснюється за погодженням з Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до ч. 3 ст. 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої на території земель історико-культурного призначення, пам`яток культурної спадщини місцевого значення, їх охоронних зон, в історичних ареалах населених місць та інших землях історико-культурного призначення, крім випадків, зазначених в абзаці третьому цієї частини, підлягає також погодженню з відповідним структурним підрозділом обласної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони культурної спадщини.
Водночас непогодження передачі земельної ділянки історико-культурного призначення у приватну власність з органами охорони культурної спадщини є підставою для визнання недійсним відповідного рішення органу місцевого самоврядування. 
Аналогічні висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 13.11.2019 у справі № 728/1905/16-ц, від 22.05.2019 у справі № 751/1776/17. 
З аналізу зазначених норм вбачається, що повноваження щодо вилучення із державної власності та передачі у комунальну власність земель історико-культурного призначення, які розташовані в межах пам`ятки археології та належать до особливо цінних земель, відносяться до компетенції обласних державних адміністрацій та здійснюються виключно за погодженням з Кабінетом Міністрів України та уповноваженого органу у сфері охорони культурної спадщини. 
При цьому, зміна цільового призначення земельних ділянок цієї категорії з метою передачі в оренду як земель сільськогосподарського призначення очевидно повинна здійснюватися за проектом землеустрою та з дотриманням відповідної процедури, зокрема, за погодженням з відповідним органом охорони культурної спадщини. 
Проте відповідно до інформації Секретаріату Кабінету Міністрів України від 21.10.2025 № 26267/0/2-25 Кабінетом Міністрів не приймалося рішення стосовно земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712, а отже не приймалось рішень стосовно зміни цільового призначення та/або вилучення спірної земельної ділянки. 
Листом від 10.11.2025 № 05-22/2796 за дорученням Харківської обласної державної (військової) адміністрації Департамент культури і туризму повідомив, що інформація, чи приймалися Харківською обласною військовою адміністрацією рішення щодо вилучення з державної та передачі у комунальну власність та/або зміни цільового призначення (виду використання) вищевказаної земельної ділянки у Департаменті відсутня. 
Крім того, як вбачається з листа Департаменту культури і туризму від 10.11.2025 № 05-22/2783, інформація щодо надходження на розгляд для погодження документації землеустрою щодо вказаної земельної ділянки у Департаменті відсутня. 
Оскільки на спірній земельній ділянці знаходиться об`єкт археології - поселення та могильник «Війтенки-1», то така земельна ділянка в силу закону належить до земель історико-культурного призначення і до особливо цінних земель, але аж ніяк не до земель сільськогосподарського призначення, а отже повноваження щодо розпорядження нею у ГУ Держгеокадастру у Харківській області та Валківської міської ради відсутні. 
Отже, саме на стадії погодження проекту землеустрою з`ясовується правовий режим земельної ділянки, зокрема, й відповідність його документації із землеустрою або містобудівній документації. У разі виявлення, що проект не відповідає такій документації, у його погодженні повинно бути відмовлено. Це, своєю чергою, виключає можливість прийняття відповідним органом рішення про його затвердження.
Системний аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від зазначених положень ЗК України. Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «земельного» питання. У світлі вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим. 
Зазначену правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 638/15764/17. 
Водночас за даними ДЗК цільове призначення спірної земельної ділянки протиправно визначено за кодом КВЦПЗ – 01.02 «для ведення фермерського господарства», тобто не за видами цільового призначення, передбаченими для земель історико-культурного призначення (коди 08.01-08.04 Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Держкомзему від 23.07.2010 № 548). 
Оскільки спірна земельна ділянка розташована в межах пам`ятки археології, це виключає можливість перебування цієї ділянки в приватній власності, що є підставою для відмови компетентним органом в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки та передачі її у приватну власність з огляду на невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації. 
Отже, діючи у законний спосіб, уповноважені органи повинні були відмовити у погодженні та затвердженні проекту землеустрою. 
Незважаючи на те, що спірна земельна ділянка в силу закону відноситься до особливо цінних земель історико-культурного призначення державної власності та її відведення та відчуження в приватну власність неможливо без дотримання вимог законодавства, що регулює відносини у сфері охорони культурної спадщини, та вимог ст. ст. 122, 150 ЗК України, цю земельну ділянку передано в комунальну власність та в оренду неуповноваженими органами із порушенням встановленого законом порядку, за відсутності рішення уповноваженого розпорядника - ХОДА, без зміни цільового призначення та її погодження з Кабінетом Міністрів України та уповноваженим органом у сфері охорони культурної спадщини, внаслідок чого зазначена земельна ділянка з числа особливо цінних земель історико-культурного призначення незаконно вибула із державної власності. 
Зазначене свідчить про порушення вимог ст.ст. 19, 20, 53, 54, 84, 91, 96, 122, 128, 186-1 Земельного Кодексу України, ст.ст. 1, 17, 18, 34 Закону України «Про охорону культурної спадщини», ст. ст. 1, 7 Закону України «Про охорону археологічної спадщини» як на момент прийняття спірних рішень, так і на теперішній час. 
Щодо застосованих прокурором способів захисту. 
Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Згідно з ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. 
Під способами захисту суб`єктивних земельних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника (п. 5.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 925/1265/16). 
Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. 
Як зазначено у ст. ст. 317, 319 ЦК України, саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. 
Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (ст. 391 ЦК України, ч. 2 ст. 152 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. 
Негаторний позов - це позов власника, який є фактичним володільцем майна, до будь-якої особи про усунення перешкод, які ця особа створює у користуванні чи розпорядженні відповідним майном. Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямований на усунення порушень прав власника, які не пов`язані з позбавленням його володіння майном. 
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 
У постанові від 04.03.2026 у справі № 922/264/24 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що ефективним способом захисту прав держави на земельну ділянку історико-культурного призначення, на якій розташована пам`ятка археології, є негаторний позов. Такий позов, спрямований на усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця.
Щодо визнання незаконними та скасування наказів і рішення. 
Згідно зі статтею 152 Земельного України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також застосування інших, передбачених законом, способів, у тому числі шляхом поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають у результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, в судовому порядку. Відповідно до частин другої, третьої цієї ж статті землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Відповідно до частини першої статті 155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
Статтею 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до частини першої статті 393 цього Кодексу правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Аналіз наведених правових норм підтверджує, що особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачено нормою цивільного права.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що власник земельної ділянки може вимагати усунення порушення його права власності на цю ділянку, зокрема, оспорюючи відповідні рішення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування, договори або інші правочини, та вимагаючи повернути таку ділянку (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц (пункт 143), від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 99), від 07.04.2020 року у справі №372/1684/14-ц (пункт 46)).
У пункті 64 постанови від 30.05.2018 у справі № 923/466/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала такий правовий висновок: "Відновленням становища, яке існувало до порушення, є також визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування. На підставі оскаржуваного рішення селищної ради було здійснено державну реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку, отже, вимоги про визнання оспорюваного рішення недійсним як окремий спосіб захисту поновлення порушених прав можуть бути предметом розгляду в господарських судах".
Наведений висновок є застосовним і до правовідносин, у яких земельна ділянка протиправно передана органами Держгеокадастру з державної власності у комунальну власність територіальної громади, якщо не відбулося її подальше відчуження.
З огляду на особливості правового регулювання статусу земельних ділянок історико-культурного призначення та неможливість їх передання у комунальну чи приватну власність, а також з урахуванням того, що спірна земельна ділянка була передана Валківській міській раді Харківської області наказом Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 28.12.2020 № 52-ОТГ як земля сільськогосподарського призначення, суд зазначає, що позов з вимогою про визнання незаконним і скасування зазначеного наказу Держгеокадастру за встановлених судом обставин цієї справи відповідає критерію правомірності та ефективності вибраного прокурором способу захисту порушеного права, оскільки усуває стан юридичної невизначеності щодо цільового призначення земельної ділянки та особи її власника.
Подібний за змістом висновок Велика Палата Верховного Суду вже формулювала у пункті 82 постанови від 15.09.2020 у справі №469/1044/17.
Обраний прокурором спосіб захисту шляхом оскарження рішення (наказу) уповноваженого органу про передачу земельної ділянки в комунальну власність також безпосередньо передбачений у пункті 10 частини другої статті 16 ЦК України та, за встановлених судами обставин справи відповідає правовій природі відносин учасників спору.
З урахуванням обставин, з якими прокурор пов`язував порушення прав та інтересів держави (наявність державної реєстрації права комунальної власності на спірну земельну ділянку), скасування рішення уповноваженого органу, яке продовжує діяти як підстава виникнення та існування права комунальної власності і внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, приведе до усунення порушення прав держави на землі історико-культурного призначення.
З огляду на встановлені обставини, позовна вимога про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 28.12.2020 № 52-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині передачі у комунальну власність в особі Валківської територіальної громади в особі Валківської міської ради земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, є обгрунтованою та підлягає задоволенню.
Разом з тим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог прокурора про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 27.09.2016 № 10179-СГ "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду", а також про визнання незаконним та скасування рішення Валківської міської ради від 03.11.2023 № 1291 "Про надання гр. ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в оренду земельних ділянок для ведення фермерського господарства на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області" в частині надання в оренду гр. ОСОБА_1 земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, оскільки вказані рішення вичерпали дію фактом їх виконання, а тому їх оскарження не є ефективним способом захисту.
Щодо визнання недійсними договорів оренди землі. 
Згідно зі ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. 
Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). 
Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. 
Частиною 1 ст. 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. 
Відповідно до ч.1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. 
Водночас, необхідно виходити із загальних принципів права, зокрема nemo plus juris ad alium transferre potest quam ipse habet (ніхто не може передати іншому більше прав, аніж має сам). 
Так, саме власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України), які він може реалізовувати на власний розсуд. Тобто лише власник має право на визначення юридичної долі свого майна, у тому числі й шляхом надання майна іншим особам, а також повернення (вилучення) цього майна від відповідних суб`єктів. 
Подібний висновок сформульовано у п. 64 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 910/12224/17. 
Оскільки держава не уповноважувала ГУ Держгеокадастру у Харківській області та Валківську міську раду на прийняття спірних рішень всупереч вимог закону, тому вказані органи не набували у встановленому законом порядку права власності на спірну земельну ділянку, а отже і не могли у подальшому передати її в користування іншим особам, а саме Діжиченку ОМ. та ФГ «Агрофортуна-2021». 
Відповідно до вимог ст.1 Закону України «Про оренду землі» та ч.1 ст.93 ЗК України оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. 
Статтею 27 цього Закону передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності відповідно до закону. 
За своєю правовою природою право оренди це один із видів речового права на чуже майно, в тому числі на земельну ділянку, яке складається з права тимчасового володіння та користування цим майном. Орендар як володілець і користувач земельною ділянкою фактично утримує її у себе та виконує щодо неї всі правомочності власника, а також використовує всі властивості землі для задоволення своїх потреб.
Так, надання в оренду сформованої земельної ділянки, в межах якої знаходиться пам`ятка археології поселення та могильник «Війтенки-1», відбулось на підставі незаконних рішень, за відсутності погодження з відповідним органом охорони культурної спадщини та встановлення умовами договору спеціальних правил використання земель історико-культурного призначення, що є порушенням порядку, встановленого нормами статей 20, 54 ЗК України та п. 13 ч. 1 ст. 6, ст.ст. 17, 18, 24, 25 Закону України "Про охорону культурної спадщини". 
Таким чином, у зв`язку з тим, що спірна земельна ділянка вибула з власності держави незаконно, з допущенням порушень вимог чинного законодавства, то договори оренди землі підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, як такі, що створюють перешкоди державі особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації у користуванні та розпорядженнями цією земельною ділянкою. 
Відтак, є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання недійсним договору оренди землі від 05.10.2016, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області (код ЄДРПОУ 39792822) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області (запис про інше речове право від 08.10.2016 № 16826476, внесений державним реєстратором Валківської районної державної адміністрації Харківської області Шевченко О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.10.2016 № 31797330); визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2023, укладеного між Валківською міською радою (код ЄДРПОУ 04058657) та Діжиченком Олександром Миколайовичем (РНОКПП НОМЕР_1 ), яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області (запис про інше речове право від 16.12.2023 № 53053080, внесений державним реєстратором Валківської міської ради Харківської області Шевченко О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.12.2023 № 70829385; реєстрація виправлення іншого речового права від 16.12.2023, відомості внесено державним реєстратором Валківської міської ради Харківської області Шевченко О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.03.2024 № 70829385 - додано Орендар: Фермерське господарство "Агрофортуна-2021" (код ЄДРПОУ 44083201).
Щодо скасування державної реєстрації речових прав на спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 ЦК України). 
Поряд з цим, п. 3 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі. 
За змістом ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. 
Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (ч. 4 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). 
З наведеного випливає, що державній реєстрації підлягає як право власності, так і похідні від права власності речові права на нерухоме майно.
Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом. 
Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. 
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пп. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому пп. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. 
Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). 
Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому пп. «а» п. 2 ч. 6 ст. 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав. 
Отже, стаття 26 Закону передбачає вчинення державної реєстрації факту набуття чи припинення відповідних речових прав на підставі судових рішень про: 1) скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) скасування державної реєстрації прав. 
Таким чином, як зауважує Верховний Суд у своїх постановах наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є: 
1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 
2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;
3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.
Подібні висновки також викладено в постановах Верховного Суду від 28.10.2020 у справі № 910/10963/19, від 03.08.2022 у справі № 645/3067/19, від 17.08.2022 у справі № 450/441/19, від 22.08.2022 у справі № 597/977/21, від 16.01.2024 у справі № 905/5/21. 
Водночас, за численними висновками, які послідовно робив Верховний Суд, реєстрація права власності на нерухоме майно є лише офіційним визнанням права власності з боку держави. 
Така реєстрація визначає лише момент, з якого держава визнає та підтверджує право власності за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права. 
Проте Верховний Суд зауважує, що хоча сама собою державна реєстрація права власності за певною особою не є безспірним підтвердженням наявності в цієї особи права власності, але створює спростовувану презумпцію права власності такої особи. 
Аналогічні висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 911/3594/17, від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, постановах Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 916/2791/13, від 23.06.2020 у справі № 680/214/16-ц. 
Отже, за наявності державної реєстрації права власності за певною особою державна реєстрація припинення такого права або державна реєстрація права власності на це ж майно за іншою особою може бути здійснена за згодою цієї особи або за судовим рішенням, що набрало законної сили, щодо права власності на нерухоме майно. 
Разом з тим, статтею 32 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. 
Тобто, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду про задоволення позову лише щодо останнього власника ніяким чином не призводить до зміни чи скасування запису про похідні від права власності речові права на вказане майно, яким розпорядилася особа, яка не мала права цього робити, оскільки є володіючим невласником. У такому випадку перехід права власності за рішенням суду автоматично не припиняє договору оренди та не зобов`язує орендаря повернути об`єкт оренди його законному власнику. 
Отже, повернення земельної ділянки у володіння власника (титульного володільця) в повній мірі не відбувається, якщо існують зареєстровані обмеження щодо володіння таким майном у вигляді запису про похідне від права власності право користування земельною ділянкою, й земельна ділянка не повертається у фактичне володіння з можливістю власника нею як користуватися, так і розпоряджатися. 
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на час пред`явлення позову власником земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га є Валківська міська рада, користувачем - ФГ «Агрофортуна-2021».
Проте спірна земельна ділянка належить до державної власності в силу приписів ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» за фактом розташування на ній пам`ятки археології місцевого значення – поселення та могильник «Війтенки-1». 
Відтак, спірна земельна ділянка не може перебувати у комунальній власності й вищевказана реєстрація речового права комунальної власності на цю ділянку є незаконною, оскільки така реєстрація суперечить ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини» й створює перешкоди для реалізації державою прав законного власника. 
Таким чином, для забезпечення держави в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації реальної та безперешкодної можливості реалізувати усі правомочності власника щодо спірної земельної ділянки історико-культурного призначення необхідно усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном шляхом скасування державної реєстрації права комунальної власності Валківської міської ради та права оренди ФГ «Агрофортуна-2021» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з одночасним припиненням прав та закриттям розділу. 
Відтак, підлягають задоволенню позовні вимоги про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1050771663212), а саме права власності Валківської міської ради (код ЄДРПОУ 04058657) (запис про право власності від 13.01.2021 № 40165155, внесений державним реєстратором Валківської районної державної адміністрації Харківської області Шевченко О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.01.2021 № 56202429) та права оренди Фермерського господарства "Агрофортуна-2021" (код ЄДРПОУ 44083201) (запис про інше речове право від 16.12.2023 № 53053080, внесений державним реєстратором Валківської міської ради Харківської області Шевченко О.В., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.12.2023 № 70829385), з припиненням речових прав Валківської міської ради (код ЄДРПОУ 04058657) та Фермерського господарства "Агрофортуна-2021" (код ЄДРПОУ 44083201) та закриттям розділу № 1050771663212 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Щодо скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. 
Відповідно до актуальної інформації з Державного земельного кадастру від 19.12.2025 земельна ділянка з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 зареєстрована в ДЗК 05.04.2016 на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 10.09.2014, виконаного 26.12.2015 ТОВ «ГІСАГРОХІМ», ОСОБА_3 . Категорія земель: 01. землі сільськогосподарського призначення, цільове призначення земельної ділянки: 01.02. Для ведення фермерського господарства. 
Тобто цільове призначення згаданої ділянки визначено як землі сільськогосподарського призначення (01): для ведення фермерського господарства (01.02) (секція «А» розділу ІІ Класифікація видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 № 548, яка застосовувалась станом на момент виникнення спірних правовідносин). 
Крім того, в ДЗК зазначено відомості про речові права власності та користування на земельну ділянку, а саме: власник - Валківська міська рада, користувач – ОСОБА_1 . 
Слід повторно наголосити, що ці відомості про цільове призначення спірної земельної ділянки не впливають на правовий режим ділянки як такої, що належить до земель історико-культурного призначення, оскільки, за законом, такий правовий режим пов`язаний із фактом перебування на ділянці пам`ятки археології (відповідне обґрунтування наведено в розділі 2 даної позовної заяви «Нормативно-правове обґрунтування позовних вимог»). 
Відповідно до ч. 13 ст. 79-1 ЗК України, ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі судового рішення внаслідок визнання незаконною такої державної реєстрації. 
Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). 
Частиною 6 статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. 
Відповідно до ч. 10 ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). 
Відповідно до 6. Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі – Порядок № 1051) до повноважень державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та державних кадастрових реєстраторів його територіальних органів (у тому числі таких, що провадять свою діяльність на районному (міському) рівні, в мм. Києві та Севастополі) належать, зокрема, здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації.
Згідно з п. 114 Порядку № 1051 державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яке набрало законної сили в установленому законодавством порядку. 
Відомості про земельну ділянку у разі скасування її державної реєстрації: набувають статусу архівних за рішенням Державного кадастрового реєстратора; відображаються на кадастровій карті в архівному шарі даних геоінформаційної системи; зберігаються в Державному земельному кадастрі постійно разом з відомостями про відповідного Державного кадастрового реєстратора, дату та час набуття статусу архівних такими відомостями. 
Відповідно до п. 61 Порядку № 1051 скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги. 
Враховуючи викладене, для забезпечення державі реальної та безперешкодної можливості реалізувати усі правомочності власника щодо спірної земельної ділянки необхідно усунути перешкоди в користуванні нею шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з припиненням речових прав відповідачів на цю ділянку, відомості про які містяться у Державному земельному кадастрі, що усуває стан юридичної невизначеності щодо дійсного власника та цільового призначення земельної ділянки. 
Відтак, позовна вимога прокурора про скасування в Державному земельному кадастрі реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташованої на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області, з припиненням речових прав Валківської міської ради (код ЄДРПОУ 04058657), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), Фермерського господарства "Агрофортуна-2021" (код ЄДРПОУ 44083201), є обгрунтованими та також підлягають задоволенню.
Щодо повернення земельної ділянки.
Відповідно до частин 1, 2 статті 386 Цивільного кодексу України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
У постанові Верховного Суду від 11.01.2023 у справі №924/820/21 викладено правовий висновок, про те, що серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 Цивільного кодексу України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 Цивільного кодексу України, частина 2 статті 152 Земельного кодексу України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.
Статтею 391 Цивільного кодексу України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Положеннями частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Предмет негаторного позову становить вимога власника майна до інших осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом.
Позивач за негаторним позовом має право вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод.
З урахуванням викладеного, перебування земель історико-культурного призначення із розташованими на них пам`ятками археології у приватній власності та ведення на таких землях сільськогосподарської діяльності або іншої діяльності, що не відповідає їх дійсному цільовому призначенню, суперечить вищенаведеним положенням законодавства та може призвести до їх знищення. 
Враховуючи, що спірна земельна ділянка розташована в межах пам`ятки археології та не може перебувати в комунальній власності та в оренді, держава як її законний власник вправі вимагати усунення перешкод у здійсненні свого права користування та розпоряджання цією земельною ділянкою в порядку ст. 391 ЦК України та ст. 152 ЗК України, і як наслідок, зобов`язання повернути її державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації. 
Відтак, підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання Валківської міської ради (код ЄДРПОУ 04058657), Діжиченка Олександра Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 ), Фермерського господарства "Агрофортуна-2021" (код ЄДРПОУ 44083201) повернути державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації (код ЄДРПОУ 23912956) земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області.
Обґрунтування підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді. 
Відповідно до ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. 
Згідно з ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом. 
Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача. 
Відповідно до ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. 
У рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття «інтереси держави» висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини). 
Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. 
Виключність випадку для представництва прокурором інтересів держави в суді, про яку йдеться в ст. 131-1 Конституції України, а також суспільний інтерес у цій справі підтверджується тим, що предметом її розгляду є спір про право щодо земельної ділянки державної власності історико-культурного призначення власності загальною площею 34,4349 га, що є частиною земель як основного національного багатства та перебуває під особливою охороною держави – об`єкта права власності із особливо суворими умовами його використання та збереження згідно діючого законодавства. 
Обґрунтовуючи підстави представництва у суді інтересів держави в даному випадку, прокурор зазначав, що повернення державі земельних ділянок історико-культурного призначення, на яких знаходиться пам`ятка археології – поселення та могильник «Війтенки-1» беззаперечно становить державний інтерес, оскільки стосується суспільно значущих правовідносин, які полягають у відновленні становища, яке існувало до порушення права власності Українського народу на землю, шляхом усунення перешкод у користуванні та розпорядженні особливо цінними землями історико-культурного призначення. 
Предметом спірних правовідносин є протиправна зміна цільового призначення земель історико-культурного призначення, як об`єкту обмеженого в обороті та особливої охорони, протиправна втрата ними статусу державної власності та перехід в приватну власність та передача в оренду як земель, призначених для сільськогосподарського обробітку, що є грубим порушенням інтересів держави. 
Можливе розорювання, засівання сільськогосподарськими культурами території пам`ятки археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1», що перебуває під особливою охороною держави, призведе до пошкодження або навіть знищення пам`ятки, що потребує невідкладного захисту інтересів держави. 
Пам`ятка археології місцевого значення поселення та могильник «Війтенки-1» є унікальним об`єктом культурної спадщини, має історичну та археологічну цінність, його зникнення буде безповоротною втратою для всього народу. 
Отже, правовідносини із збереження та охорони пам`яток археології становлять державний, суспільний інтерес, а надання у приватну власність для ведення особистого сільського господарства земель, на яких розташована пам`ятка археології, що не може перебувати у приватній власності, та передача їх в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тобто для потреб, які прямо загрожують схоронності та взагалі існуванню пам`ятки, такому суспільному інтересу не відповідає та порушує інтереси держави як гаранта дотримання принципу верховенства права.
Отже, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, що полягає у необхідності дотримання встановленого Конституцією України принципу верховенства права, задоволення суспільної потреби у відновленні правових та організаційних основ охорони культурної спадщини у безпрецедентно складних умовах воєнного часу. 
Державний інтерес у цій справі полягає у відновленні правового порядку в частині визначення меж компетенції органів державної влади та становища, яке існувало до порушення права власності українського народу на землю та археологічну пам`ятку, розташовану на ній, захист такого права шляхом повернення державі землі, що незаконно вибула з такої власності.
Враховуючи викладене, оскільки чинним законодавством передбачено, що землі, на яких розташовані пам`ятки археології, належать до земель історико-культурного призначення та можуть перебувати тільки у державній власності, то повернення спірних земельних ділянок державі шляхом задоволення позову прокурора відповідає меті захисту інтересів держави щодо збереження культурної спадщини. 
За таких обставин, звернення прокурора до суду в даному випадку спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності щодо забезпечення дотримання вимог законодавства у сфері охорони культурної спадщини, забезпечення збереження об`єктів культурної спадщини, оскільки питання охорони об`єктів культурної спадщини, зокрема пам`яток археології, є не тільки обов`язком та інтересом держави, проте становить всесвітній, наднаціональний інтерес. 
Разом з тим, ч. 5 ст. 122 ЗК України передбачено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб. 
Пунктом 2 ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» передбачено, що місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.
Відповідно до п. 5 ст. 28 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» для реалізації наданих повноважень місцеві державні адміністрації мають право звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України. 
Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. 
Згідно з Указом Президента України № 68/2022 «Про утворення військових адміністрацій» передбачено вважати, що Харківська обласна державна адміністрація набуває статусу Харківської обласної військової адміністрації 24 лютого 2022 року. 
Так само відповідно до розпорядження голови ХОДА №1В від 24.02.2022 Харківська обласна державна адміністрація набуває статусу Харківської обласної військової адміністрації 24 лютого 2022 року.
Відповідно до п. 26 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» військові адміністрації населених пунктів на відповідній території здійснюють повноваження із вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. 
Частиною 8 ст. 4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що військові адміністрації населених пунктів, районні, обласні військові адміністрації здійснюють свої повноваження протягом дії воєнного стану та 30 днів після його припинення чи скасування. 
Враховуючи викладене, на період дії воєнного стану в Україні, уповноваженим органом у правовідносинах щодо розпорядження землями історико-культурного призначення є Харківська обласна державна (військова) адміністрація. 
Таким чином, передача спірної земельної ділянки в комунальну власність та в оренду для ведення фермерського господарства всупереч вимог закону порушує інтереси держави в особі Харківської обласної військової (державної) адміністрації як власника та розпорядника земель історико-культурного призначення державної форми власності.
Разом з цим, враховуючи вищевикладене, слід звернути увагу на рішення Конституційного суду України від 03.12.2025 №6-р (ІІ)/2025 у справі №3- 28/2024 (59/24), яким визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України „Про прокуратуру“ від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами в тім, що вони надають прокуророві можливість здійснювати представництво інтересів держави в суді у зв`язку з нездійсненням або неналежним здійсненням захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. 
Окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України „Про прокуратуру“ від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність із 1 січня 2027 року.
В п 4.2. вказаного рішення Конституційний Суд України наголошує, що пункт 3 частини першої статті 131-1 Конституції України уповноважує прокуратуру на здійснення представництва інтересів держави в суді тільки у виключних випадках та в порядку, що визначені законом, а не на здійснення такого представництва у випадках, визначених органами прокуратури.
В п.4.3. вказаного рішення Конституційний Суд України констатує, що в пункті 3 частини першої статті 131-1 Конституції України прикметник „виключний“ означає виняток із загальних правил. З огляду на це словосполучення „у виключних випадках“, яке міститься в зазначеному конституційному приписі, вказує на обмежувальний характер останнього. Він не наділяє прокуратуру універсальними повноваженнями щодо представництва інтересів держави в суді та не встановлює для неї загальної чи альтернативної компетенції, а стосується представництва інтересів держави в суді лише у виняткових, нетипових за своєю юридичною природою обставинах.
Визначення таких випадків є дискрецією законодавця. Однак, на думку Конституційного Суду України, ними можуть бути, зокрема: невизначеність (відсутність) у законодавстві України суб`єкта владних повноважень, уповноваженого на захист відповідних інтересів держави; колізії повноважень кількох органів публічної влади, якщо це унеможливлює захист ними інтересів держави в межах спірної компетенції; заподіяння шкоди інтересам держави правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, якщо цивільний позов у кримінальному провадженні не був чи не міг бути поданий або залишений без розгляду; звернення до прокуратури уповноваженого на захист інтересів держави суб`єкта з клопотанням про подання позову до суду; виявлення прокурором під час здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням фактів порушення або загрози порушення важливих інтересів держави, що потребують належного судового захисту.
Також слід зазначити, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10.12.2025 по справі № 344/12305/18 зазначає, що Рішенням від 03 грудня 2025 року № 6-р(ІІ)/2025 Конституційний Суд України ухвалив визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі приписи абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами в тім, що вони надають прокуророві можливість здійснювати представництво інтересів держави в суді у зв`язку з нездійсненням або неналежним здійсненням захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Однак відповідно до пункту 4 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України не поширюється на правовідносини щодо представництва прокурором інтересів держави в суді, які виникли під час чинності окремих приписів абзацу першого частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнаних неконституційними, та продовжують існувати після втрати ними чинності.
У мотивувальній частині цього Рішення Суд також наголосив, що представництво інтересів держави суді, передбачене пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, має винятковий та субсидіарний характер. 
Конституційний Суд України також зазначив, що в умовах правового режиму воєнного стану особливої ваги набуває всебічне забезпечення захисту інтересів держави Україна, а неперервність виконання прокуратурою визначених Конституцією України функцій є важливою передумовою належного функціонування держави в цей період (пункт 9 мотивувальної частини). Такий конституційний підхід підтверджує правомірність здійснення прокурором представництва інтересів держави у спірних правовідносинах до моменту втрати чинності відповідними нормами або до їх законодавчого врегулювання, за умови наявності визначених законом підстав для такого представництва. 
Враховуючи викладене, на теперішній час позитивний результат вирішення цієї справи є надважливим з метою забезпечення захисту прокурором інтересів держави, оскільки питання законності використання і збереження земель історико-культурного призначення державної власності в умовах збройної агресії РФ, забезпечення збереження культурної спадщини Харківської області як прифронтового регіону та нашої держави в цілому набуває надзвичайно критичного значення. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 виклала правовий висновок за яким, відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу. 
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що цей орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. 
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати протягом розумного строку на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. 
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. 
Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. 
З метою встановлення підстав для представництва інтересів держави в суді в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Харківською обласною прокуратурою до Харківської обласної державної (військової) адміністрації скеровано лист від 09.10.2025 № 15/1-1157вих-25 про надання інформації та копій документів, в якому викладено виявлені порушення вимог законодавства при розпорядженні спірною земельною ділянкою та запропоновано вжити заходи реагування до усунення цих порушень. 
Листом від 10.11.2025 № 05-22/2796 за дорученням Харківської обласної державної (військової) адміністрації Департамент культури і туризму повідомив, що інформація, чи приймалися Харківською обласною військовою адміністрацією рішення щодо вилучення з державної та передачі у комунальну власність та/або зміни цільового призначення (виду використання) вищевказаної земельної ділянки у Департаменті відсутня. 
Харківською обласною військовою адміністрацією не вживалися заходи стосовно захисту порушених інтересів держави, у тому числі шляхом подання до суду позову про повернення вказаної земельної ділянки у державну власність. 
Департаментом заходи, спрямовані на захист інтересів держави з вказаного питання не вживалися. 
Одночасно зазначено, що Департамент не заперечує щодо вжиття заходів представницького характеру із зазначених питань органами прокуратури у разі потрапляння пам`ятки на вищевказану земельну ділянку. 
Отже, прокурором вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення уповноваженого органу про виявлені порушення законодавства. 
Проте Харківською обласною військовою (державною) адміністрацією заходи щодо захисту інтересів держави шляхом усунення перешкод у користуванні і розпорядженні землями державної власності історико-культурного призначення та їх повернення державі не вжито.
З викладеного вбачається, що уповноважений орган, будучи повідомленим та обізнаним про необхідність захисту інтересів держави та маючи відповідні повноваження, протягом розумного строку відповідні заходи не вжив, що відповідно до вимог ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для звернення прокурора до суду з метою захисту інтересів держави.
На виконання вимог абз. 4 ч. 4 ст. ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Харківською обласною прокуратурою повідомлено Харківську обласну державну (військову) адміністрацію листом від 23.12.2025 № 15/1-13882вих-25 про намір звернутися до суду з даним позовом. 
З огляду на факт бездіяльності Харківської обласної військової (державної) адміністрації протягом тривалого часу, в даному випадку вбачається виключний випадок, передбачений ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» і зазначений в рішенні КСУ від 03.12.2025 №6-р (ІІ)/2025, на здійснення прокурором представництва інтересів держави в суді поза межами кримінального провадження шляхом звернення до суду з даним позовом.
Щодо розподілу судового збору, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Прокурор просить покласти судові витрати на відповідачів.
У ч. 3 п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз`яснено, якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
Ураховуючи часткове задоволення позову, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір, сплачений Харківською обласною прокуратурою за подання позову до суду:
- за вимогою про визнання недійсним договору оренди землі від 05.10.2016 покладається порівну на Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (відповідач-1) та ОСОБА_1 (відповідач-2), а саме: по 1 331,20 грн; 
- за вимогою про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 28.12.2020 № 52-ОТГ покладається на Головне управління Держгеокадастру у Харківській області (відповідач-1) в розмірі 2 662,40 грн; 
- за вимогою про визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2023 покладається порівну на Валківську міську раду (відповідач-4) та ОСОБА_1 (відповідач-2), а саме: по 1 331,20 грн;
- за вимогою про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно покладається порівну на ОСОБА_1 (відповідач-2) та Валківську міську раду (відповідач-4), а саме: по 1 331,20 грн;
- за вимогою про скасування в Державному земельному кадастрі реєстрації земельної ділянки покладається порівну на ОСОБА_1 (відповідач-2) Фермерське господарство "Агрофортуна 2021" (відповідач-3), а саме: в розмірі 887,47 грн, та на Валківську міську раду (відповідач-4) в розмірі 887,46 грн.
- за вимогою про повернення земельної ділянки покладається порівну на ОСОБА_1 (відповідач-2) та Фермерське господарство "Агрофортуна 2021" (відповідач-3), а саме: в розмірі 887,47 грн, та Валківську міську раду (відповідач-4) в розмірі 887,46 грн, як за вимогу немайнового характеру.
Судовий збір, сплачений Харківською обласною прокуратурою за подання позову до суду за вимогою про визнання незаконним та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, а також рішення Валківської міської ради покладається на Харківську обласну прокуратуру в розмірі 5 324,80 грн, оскільки в цій частині позову відмовлено.
Судовий збір, сплачений Харківською обласною прокуратурою за подання заяви про забезпечення позову, покладається на ОСОБА_1 (відповідач-2) в розмірі 443,74 грн та порівну на Фермерське господарство "Агрофортуна 2021" (відповідач-3), та Валківську міську раду (відповідач-4), а саме: по 443,73 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 13, 14, 19, 124, 129, 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", ст. 1, 17 Закону України "Про охорону археологічної спадщини", ст. 34 Закону України "Про охорону культурної спадщини", ст. 19, 53, 54 Земельного кодексу України, ст. 47 Закону України "Про землеустрій", та ст. 4, 13, 20, 53, 73, 74, 77, 86, 123, 126, 129, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -   

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Усунути перешкоди власнику – державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації (код ЄДРПОУ 23912956) – у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташованою на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області, а саме: 
визнати недійсним договір оренди землі від 05.10.2016, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області (код ЄДРПОУ 39792822) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області (запис про інше речове право від 08.10.2016 № 16826476, внесений державним реєстратором Валківської районної державної адміністрації Харківської області Шевченко О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.10.2016 № 31797330).
Визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 28.12.2020 № 52-ОТГ "Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність" в частині передачі у комунальну власність в особі Валківської територіальної громади в особі Валківської міської ради земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га.
Визнати недійсним договір оренди землі від 01.12.2023, укладений між Валківською міською радою (код ЄДРПОУ 04058657) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), яким передано в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області (запис про інше речове право від 16.12.2023 № 53053080, внесений державним реєстратором Валківської міської ради Харківської області Шевченко О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.12.2023 № 70829385; реєстрація виправлення іншого речового права від 16.12.2023, відомості внесено державним реєстратором Валківської міської ради Харківської області Шевченко О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.03.2024 № 70829385 - додано Орендар: Фермерське господарство "Агрофортуна-2021" (код ЄДРПОУ 44083201); 
Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1050771663212), а саме права власності Валківської міської ради (код ЄДРПОУ 04058657) (запис про право власності від 13.01.2021 № 40165155, внесений державним реєстратором Валківської районної державної адміністрації Харківської області Шевченко О.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 18.01.2021 № 56202429) та права оренди Фермерського господарства "Агрофортуна-2021" (код ЄДРПОУ 44083201) (запис про інше речове право від 16.12.2023 № 53053080, внесений державним реєстратором Валківської міської ради Харківської області Шевченко О.В., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 21.12.2023 № 70829385), з припиненням речових прав Валківської міської ради (код ЄДРПОУ 04058657) та Фермерського господарства "Агрофортуна-2021" (код ЄДРПОУ 44083201) та закриттям розділу № 1050771663212 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 
Скасувати в Державному земельному кадастрі реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташованої на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області, з припиненням речових прав Валківської міської ради (код ЄДРПОУ 04058657), Діжиченка Олександра Миколайовича (РНОКПП НОМЕР_1 ), Фермерського господарства "Агрофортуна-2021" (код ЄДРПОУ 44083201). 
Зобов`язати Валківську міську раду (код ЄДРПОУ 04058657), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), Фермерське господарство "Агрофортуна-2021" (код ЄДРПОУ 44083201) повернути державі в особі Харківської обласної державної (військової) адміністрації (код ЄДРПОУ 23912956) земельну ділянку з кадастровим номером 6321255400:01:000:0712 площею 34,4280 га, розташовану на території Ков`язького старостинського округу Валківської міської територіальної громади Богодухівського району Харківської області.
Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, 21, 2 під`їзд, 8-9 поверх, м. Харків, 61145, ідентифікаційний код 39792822) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, місто Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4, код ЄДРПОУ 02910108, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, рахунок UA178201720343160001000007171, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір, сплачений за подання позову до суду в розмірі 3 993,60 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, місто Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4, код ЄДРПОУ 02910108, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, рахунок UA178201720343160001000007171, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір, сплачений за подання позову до суду в розмірі 7 099,74 грн, а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 443,74 грн. 
Стягнути з Фермерського господарства "Агрофортуна 2021" (вул. Полтавська, 98, м. Валки, Богодухівський район, Харківська область, 63002, ідентифікаційний код 44083201) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, місто Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4, код ЄДРПОУ 02910108, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, рахунок UA178201720343160001000007171, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір, сплачений за подання позову до суду в розмірі 1 774,94 грн, а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 443,73 грн.
Стягнути з Валківської міської ради (вул. Харківська 16, м. Валки, Богодухівський район, Харківська область, 63002, ідентифікаційний код 04058657) на користь Харківської обласної прокуратури (61001, місто Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд. 4, код ЄДРПОУ 02910108, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172, рахунок UA178201720343160001000007171, код класифікації видатків бюджету 2800) судовий збір, сплачений за подання позову до суду в розмірі 4 437,32 грн, а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 443,73 грн.
Після набрання рішенням законної сили видати накази в установленому порядку.
В іншій частині позову - відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення відповідно до ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Під час проголошення повного рішення суду суд оголосив лише його вступну та резолютивну частини відповідно до ч.1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України.
Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/. 

Суддя		І.О. Чистякова