Справа № 444/107/26
Провадження № 2-о/444/89/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року        м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя Мікула В. Є.
секретар судового засідання Сенько М.-Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві Львівської області цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , тел. НОМЕР_2 ), заінтересована особа: Куликівська селищна рада Львівського району Львівської області (80362, Львівська обл., Львівський р-н, смт. Куликів, пл. Незалежності, 27, код ЄДРПОУ 04371957)про встановлення факту родинних відносин,-

В С Т А Н О В И В : 
Заявник ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зі свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 22.08.2001 р. вбачається, що матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_2 . Згідно з паспортом громадянина України, НОМЕР_4 , виданим Жовківським РВ УМВС України від 02.09.1997 р., прізвище та ім`я по батькові заявниці було записано, як ОСОБА_1 , таким чином запис її прізвища у свідоцтві про її народження не відповідає її паспорту громадянина України. Згідно зі свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_5 , прізвище, ім`я та по батькові матері заявниці записано як ОСОБА_2 , що не відповідає запису в свідоцтві про народження заявниці. У всіх документах прізвище матері заявниці записане, як « ОСОБА_3 ». Довідкою Куликівської селищної ради від 20.11.2025 року № 76 стверджується, що заявниця, ОСОБА_1 , проживала зі своєю матір`ю ОСОБА_4 до дати її смерті в АДРЕСА_2 . Тому у її свідоцтві про народження зроблено помилку в написанні її прізвища та прізвища її матері, що створює заявниці труднощі в підтвердженні родинних відносин між ними. Як наслідок, просить позов задовольнити.
Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 17 березня 2026 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження.
Заявник в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак він подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Представник відповідача, Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак з Куликівської селищної ради на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника, зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог, при вирішенні справи покладаються на думку суду.
А тому суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, які не з`явилися в судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.
Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, тобто фактично визнав позовні вимоги, покладається при вирішенні справи на думку суду, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" міститься роз`яснення про те, що суди при прийнятті заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть розглядати їх в порядку окремого провадження, якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (пункти 1 і 3).
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.
Оскільки встановлення юридичного факту родинних відносин, пов`язане із спадкуванням та можливим подальшим вирішенням спору про право, встановлення факту, що має юридичне значення може вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб (спадкоємців), а тому суд розглядає питання встановлення юридичного факту родинних відносин в порядку позовного провадження.
Відповідно до норми п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Судом встановлено, що у свідоцтві про народження  заявниці ОСОБА_1 (серія НОМЕР_3 від 22.08.2001 р.) їїпрізвище записане як " ОСОБА_5 " та її матір`ю вказана ОСОБА_6 .
ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що йдеться у свідоцтві про смерть серії НОМЕР_6 .
Довідкою Куликівської селищної ради від 20.11.2025 року № 76 стверджується, що заявниця, ОСОБА_1 , проживала зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , до дати її смерті в АДРЕСА_3 . 
Згідно з паспортом громадянина України, НОМЕР_4 , виданим Жовківським РВ УМВС України від 02.09.1997 р., прізвище та ім`я по батькові заявниці було записано, як ОСОБА_1 , таким чином запис її прізвища у свідоцтві про її народження не відповідає її паспорту громадянина України.
Згідно зі свідоцтвом про смерть, серія НОМЕР_5 , прізвище, ім`я та по батькові матері заявниці записано як ОСОБА_2 , що не відповідає запису в свідоцтві про народження заявниці. 
У всіх документах прізвище матері заявниці записане, як « ОСОБА_3 ». Тому помилка, зроблена у її свідоцтві про народження в написанні її прізвища та прізвища її матері, створює заявниці труднощі в підтвердженні родинних відносин між ними.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
У відповідності до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження, місце проживання не відповідають записам у паспорті чи свідоцтві про народження або в інших документах, які хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.
Встановити іншим способом факт родинних відносин інакше як рішенням суду неможливо.
Крім зазначених доказів факт родинних відносин, а саме те, що заявниця  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується також доказами, які наведені вище.
Аналізуючи представлені документи, надаючи оцінку всі доказам в сукупності, суд дійшов висновку про наявність та обгрунтованість підстав для встановлення юридичного факту родинних відносин між фізичними особами, а саме те, що заявниця  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що позовні вимоги  ОСОБА_1  належить задовольнити.
Керуючись ст. 23, ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, статтями 258, 259, 264, 265, 315-318, 319, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги задоволити.
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 14.04.2026 року.

Суддя:      Мікула В. Є.