РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року 	справа № 580/2281/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Адвокат Дзісь А.Р. в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (49008, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 106) в якому просить: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 без урахування довідок про заробітну плат в зоні відчуження Про роботу в зоні відчуження від 22.12.1987 №1712/12, за період роботи з 10.10.1987 до 22.12.1987; Про роботу в зоні відчуження від 14.02.1997 № 51/1/897 за період з 11.10.1987 до 22.12.1987; Про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в жовтні - грудні 1987 року від 30.06.2011 № 12-72 чим самим зменшивши основний розмір пенсії ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області рішення про відмову у перерахунку пенсії від 16.10.2025 року о/р 971010183229;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 9 жовтня 2025 року на підставі довідок про заробітну плат в зоні відчуження Про роботу в зоні відчуження від 22.12.1987 № 1712/12, за період роботи з 10.10.1987 до 22.12.1987; Про роботу в зоні відчуження від 14.02.1997 №51/1/897 за період з 11.10.1987 до 22.12.1987; Про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в жовтні - грудні 1987 року від 30.06.2011 № 12-72 (виходячи із індивідуального коефіцієнту заробітної плати для обчислення пенсії 5,35135).
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Пенсія позивача була обчислена, виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках відповідно до довідок про роботу в зоні відчуження від 22.12.1987 № 1712/12, за період роботи з 10.10.1987 до 22.12.1987; про роботу в зоні відчуження від 14.02.1997 № 51/1/897 за період з 11.10.1987 до 22.12.1987; про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в жовтні - грудні 1987 року від 30.06.2011 № 12-72. На підставі вищезазначених довідок основний розмір пенсії від середнього заробітку становив 33390,71 грн (47701,02000 (середньомісячний заробіток) * 40% (відсоток втрати працездатності)). Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зменшило основний розмір пенсії від середнього заробітку до 18102,94 грн. Позивач звертався із заявою від 09.10.2025 щодо проведення перерахунку його пенсії в попередньому розмірі (23610,00 грн), призначеної з урахуванням довідок про заробітну плату за роботу в зоні відчуження. Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, за принципом екстериторіальності, прийняло рішенням № 971010183229 від 16.10.2025, яким протиправно відмовлено в перерахунку пенсії згідно вищевказаної заяви.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.
Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, позовні вимоги не визнало, надавши відзив на позовну заяву, в якому просило у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування зазначено, що між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області та позивачем відсутній публічно-правовий спір, оскільки рішення за результатами розгляду заяви позивача про перерахунок пенсії прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке і є суб`єктом правопорушення.
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області також подало до суду відзив, в якому просило відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Крім того, зазначено, що за результатами аналізу електронної справи позивача встановлено, що в матеріалах справи містяться довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження з жовтня по грудень 1987 року від 07.1998 №04/148 та від 30.06.2011 №12-72, видані Київським ДП «Промавтоматика» ЗАТ «Променергоавтоматика». Обидві довідки видані з порушенням вимог Постанови №207-7, оскільки до загальної суми заробітної плати 2-х кратної оплати за роботу в 11-й зоні небезпеки та збереженого заробітку за місцем роботи помилково враховано виплату 100% тарифної ставки, що призвело до перевищення максимально допустимого коефіцієнту кратності у II зоні небезпеки (можливо допустимий-3, по довідці - 4). Крім того, відсутні первинні документи, на підставі яких розрахована денна тарифна ставка - 5,92 руб. Діючим законодавством передбачено, що саме заявник подає особисто або через вебпортад ПФУ заяву про призначення/перерахунок пенсії, до якої додає відповідний належно оформлений пакет документів, що передбачено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ № 22-1 від 25.11.2005. Відповідач вважає, що саме позивач мав подати відповідну заяву, додавши до неї належно оформлені документи, у тому числі уточнюючі довідки. Враховуючи вищевикладене, вважає, що прийняте ним рішення від 16.10.2025 о/р 971010183229 про відмову у перерахунку пенсії є законним та обґрунтованим, підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу ОСОБА_1 відсутні, розмір пенсії обчислено згідно з нормами діючого законодавства.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.
ОСОБА_1 є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорія 1 та інвалідом 2 групи внаслідок аварії на ЧАЕС, згідно посвідчення серії НОМЕР_1 .
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796).
Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про перерахунок пенсії №971010183229 (дата розрахунку 26.02.2025) з 01.03.2025 основний розмір пенсії позивача від середнього заробітку становив 33390,71 грн (70%), розмір пенсії з надбавками — 29047,61 грн (додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС — 379,60 грн, обмеження в індексації з 01.03.2023 - (-) 3065,23 грн, обмеження в індексації з 01.03.2024 - (-) 708,01 грн, обмеження в індексації з 01.03.2025 - (-) 1943,86 грн) та з урахуванням максимального розміру до виплати складав — 23610,00 грн. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати для обчислення пенсії становив 5,35135.
Водночас, відповідно до рішення про перерахунок пенсії №971010183229 від 22.08.2025 (дата розрахунку 21.08.2025) з 01.09.2025 розмір пенсії позивача становить 18134,78 грн, а саме: 18102,94 грн — основний розмір пенсії; - 944,40 грн — підвищення інвалідам війни 2 групи; - 50,00 грн — цільова допомога інвалідам війни ІІ-ї групи; - 379,60 грн — додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів ЧАЕС; - (-) 975,05 грн - обмеження в індексації з 01.03.2023; - (-) 367,11 грн - обмеження в індексації з 01.03.2025.
Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 08.12.2025 №14050-14003/К-02/8-2300/25 пенсію ОСОБА_1 було обчислено із заробітної плати за роботу в зоні відчуження у листопаді 1987 року на підставі довідок: про роботу в зоні відчуження від 22.12.1987 №1712/12, виданої військовою частиною № НОМЕР_2 , за період роботи з 10.10.1987 до 22.12.1987; про роботу в зоні відчуження від 14.02.1997 № 51/1/897, виданої Центральним архівом Міністерства оборони України за період з 11.10.1987 до 22.12.1987; про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в жовтні - грудні 1987 року від 30.06.2011 № 12-72, виданої Київським ДП «Промавтоматика» ЗАТ «Променергоавтоматика». При перевірці матеріалів електронної пенсійної справи встановлено, що відсутня денна тарифна ставка та її розрахунок, тому перевірити розрахунок збереженого середньомісячного заробітку за основним місцем роботи за листопад 1987 року через відсутність сум середньомісячного заробітку за два попередні місяці перед відчуженням у зону відчуження, а також невідповідної кратності оплати праці в зоні небезпеки неможливо. Враховуючи зазначене, із 01.09.2025 розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на відповідний рік з урахуванням середньомісячного коефіцієнта заробітної плати 2,90126 (6000,00 грн (мінімальна заробітна плата на 01.01.2021) х 5/10340,35 грн (середня заробітна плата (дохід) за 2020 рік). Станом 01.09.2025 розмір пенсії ОСОБА_1 становить 18134,78 грн. Пенсію обчислено згідно із законодавством та документами електронної пенсійної справи.
Позивач 09.10.2025 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за роботу в зоні відчуження.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 16.10.2025 №971010183229, що прийнято в порядку екстериторіальності, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. У рішенні зазначено, що за результатами аналізу електронної пенсійної справи ОСОБА_1 встановлено, що в матеріалах справи містяться довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження з жовтня по грудень 1987 року від 07.1998 № 04/148 та від 30.06.2011 № 12-72, видані Київським ДП «Промавтоматика» ЗАТ «Променергоавтоматика». Обидві довідки видані з порушенням вимог Постанови № 207-7, оскільки до загальної суми заробітної плати окрім 2-х кратної оплати за роботу в ІІ-й зоні небезпеки та збереженого заробітку за місцем роботи враховано виплату 100% тарифної ставки, що призвело до перевищення максимально допустимого коефіцієнту кратності у II зоні небезпеки (можливо допустимий - 3, по довідці — 4). Крім того, відсутні первинні документи, на підставі яких розрахована денна тарифна ставка - 5,92 руб. За таких обставин, прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно заяви від 09.10.2025 № 18114.
Повторно, 18.12.2025 позивач через свого представника звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою щодо перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за роботу в зоні відчуження.
Листом від 15.01.2026 №904-16784/К-02/8-2300/26 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило, що в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 відсутній розрахунок денної тарифної ставки, неможливо перевірити розрахунок збереженого середньомісячного заробітку за основним місцем роботи, через відсутність сум середньомісячного заробітку за два попередні місяці перед відрядженням у зону відчуження. У довідці про заробітну плату від 30.06.2011 № 12-72 за роботу в зоні відчуження в жовтні - грудні 1987 року оплата праці за вихідні та святкові дні не відповідає кількості відпрацьованих днів в зоні небезпеки (жовтень - 3 дні, листопад - 3 дні, грудень - 3 дні), а розрахунок в подвійному розмірі проведено за 5 днів в жовтні, 6 днів в листопаді, 6 днів в грудні. Враховуючи вищезазначене, розмір пенсії ОСОБА_1 із 01.09.2025 приведено у відповідність до норм законодавства та обчислено із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати згідно зі статтею 54 Закону № 796 та Порядком № 1210, про що ОСОБА_1 повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 04.09.2025 № 2300-0305-8/68975. Також повідомлено, що із заявою щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 звернувся 09.10.2025. Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності та прийнято рішення від 16.10.2025 про відмову у перерахунку пенсії, про що ОСОБА_1 повідомлено листом Головного управління від 27.10.2025 № 2300-0204-8/83450.
Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Згідно із пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Закон України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі — Закон № 796-XII) спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.
Пунктом 2, 3 частини 1 статті 14 Закону №796-ХІІ встановлено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи; учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження в 1987 році - від 1 до 14 календарних днів.
Частиною 1 статті 54 Закону №796-XII встановлено, що пенсії по інвалідності, що настали внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
Порядок призначення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 15 Закону № 796-XII визначено, що видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами).
Відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради №207-7 від 10.06.1986, оплата праці працівників підприємств, організацій і установ, відряджених у зону відчуження для виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження і запобіганню забруднення навколишнього середовища, провадилася у 3, 2, 1 зонах небезпеки у 4-х, 3-х, 2-х кратному розмірах тарифної ставки понад середньомісячну заробітну плату, яка відповідно до чинного законодавства зберігалась за основним місцем роботи.
Для обчислення пенсії із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження, надається довідка про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках за формою, затвердженою наказом Міністерства соціальної політики від 12.10.2012 № 644.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі — Порядок № 1210).
Цей Порядок визначає механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - пенсії), а також визначення заробітної плати (доходу) для їх обчислення. Пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (пункт 1 Порядку).
Згідно із пунктом 3 Порядку № 1210 у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження:
1) з дня аварії не менш як 12 місяців підряд, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зазначеній зоні;
2) на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС не менш як 12 місяців у період з 26 квітня 1986 р. до 1 серпня 1987 р., за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зоні відчуження. Якщо така особа виводилася із зони Чорнобильської АЕС за медичними показниками у зв`язку з переопроміненням, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС;
3) менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати (доходу) за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження;
4) менше календарного місяця у 1986-1990 роках (в тому числі особа, яка захворіла на променеву хворобу), за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати (доходу) за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата (дохід) за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати (доходу) проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (доходу).
У разі коли кількість відпрацьованих днів у неповному календарному місяці роботи більш як 25,4, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати (доходу) за фактично відпрацьований час (пункт 5 Порядку № 1210).
Відповідно до пункту 8 Порядку № 1210 в усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3 тис. карбованців.
Пунктом 9 Порядку № 1210 визначено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і пенсії у зв`язку з втратою годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС визначаються за формулою (наведено формулу з урахуванням заробітної плати за роботу в зоні відчуження).
Отже, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання за бажанням осіб признаються шляхом обчислення:
1) виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, або
2) виходячи із заробітної плати (доходу), визначеної (визначеного) з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
З матеріалів справи вбачається, що пенсія по інвалідності відповідно до статті 54 Закону № 796-XII позивачу за його бажанням була обчислена виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження у листопаді 1987 року на підставі довідки від 22.12.1987 №1712/12, виданої військовою частиною № НОМЕР_2 , за період роботи з 10.10.1987 до 22.12.1987, від 14.02.1997 № 51/1/897, виданої Центральним архівом Міністерства оборони України за період з 11.10.1987 до 22.12.1987, про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в жовтні - грудні 1987 року від 30.06.2011 № 12-72, виданої Київським ДП «Промавтоматика» ЗАТ «Променергоавтоматика».
Як випливає з обставин справи, позивач не висловлював бажання на розрахунок його пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Тому, за таких обставин з урахуванням вимог законодавства орган Пенсійного фонду України, в даному випадку Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, не мав права самостійно, без отримання бажання пенсіонера, змінювати порядок обчислення пенсії позивачу. Тим більше, що застосування обраного відповідачем способу обчислення пенсії призвело до суттєвого зменшення розміру пенсії позивача.
Такі рішення органу Пенсійного фонду України порушили пенсійні права позивача.
Рішенням від 17.07.2018 №6-р/2018 Конституційний Суд України звернув увагу на засадничий характер обов`язку держави щодо подолання наслідків Чорнобильської катастрофи та на необхідність виокремлення категорії громадян України, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи і потребують додаткових гарантій соціального захисту у зв`язку з надзвичайними масштабами вказаної катастрофи та її наслідків. Такі гарантії, пільги та компенсації є особливою формою відшкодування завданої шкоди вказаній категорії громадян, а тому скасування чи обмеження цих пільг, компенсацій і гарантій без рівноцінної їх заміни свідчитиме про відступ держави від її конституційного обов`язку. Пільги, компенсації та гарантії є такими, що захищені Конституцією України від негативних наслідків для цієї категорії осіб при внесенні змін до законодавства України. Приписи статті 3 Конституції України, згідно з якими держава відповідає перед людиною за свою діяльність (частина друга), зобов`язують державу обґрунтовувати зміну законодавчого регулювання, зокрема, у питаннях обсягу пільг, компенсацій та гарантій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
У рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) від 25.04.2019 №1-р(II)/2019 міститься висновок, згідно з яким аналіз положень, зокрема статті 16 Конституції України дає підстави для висновку, що особи, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту; за Конституцією України посилений соціальний захист вказаних категорій осіб вимагає від держави виконання обов`язку визначати такий обсяг їх соціального забезпечення, який гарантуватиме їм гідні умови життя, а також повне відшкодування заподіяної шкоди.
Конституційний Суд України у рішенні від 20.03.2020 №5-рп/2002 наголосив на недопустимості скасування окремих пільг, компенсацій та гарантій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зазначивши, що "відповідно до статті 16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи є обов`язком держави. Одним із тяжких наслідків аварії на ЧАЕС стала втрата здоров`я громадянами. Законами України таких громадян віднесено до відповідних категорій, вони потребують відновлення втраченого здоров`я, постійної медичної допомоги та соціального захисту з боку держави".
Отже, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо здійснення перерахунку пенсії позивача, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати відповідно до пункту 9 Порядку №1210, без урахування довідок про заробітну плату в зоні відчуження від 22.12.1987 №1712/12, за період роботи з 10.10.1987 до 22.12.1987, від 14.02.1997 № 51/1/897 за період з 11.10.1987 до 22.12.1987, від 30.06.2011 № 12-72 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в жовтні - грудні 1987 року, та, у зв`язку з чим, зменшення розміру пенсії, слід визнати протиправними.
Як наслідок, з метою поновлення порушення відповідачем права позивача на пенсійне забезпечення, суд дійшов висновку зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 09.10.2025 на підставі довідок про роботу в зоні відчуження від 22.12.1987 №1712/12, за період роботи з 10.10.1987 до 22.12.1987, про роботу в зоні відчуження від 14.02.1997 № 51/1/897, за період з 11.10.1987 до 22.12.1987, про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в жовтні - грудні 1987 року від 30.06.2011 № 12-72, з урахуванням виплачених сум.
Надаючи оцінку мотивам відмови для перерахунку пенсії позивача у попередньому розмірі (з урахуванням заробітної плати за роботу в зоні відчуження), які викладені у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії від 16.10.2025 №971010183229, суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 08.02.2021 у справі №2487/68/17 дійшов висновку, що особа, яка звертається за отриманням пенсії, не може нести відповідальність за неналежне оформлення роботодавцем особових справ працівників, відсутність у них певних документів, їх умисне ненадання на запити уповноважених органів, зокрема під час проведення пенсійним органом зустрічних перевірок на предмет достовірності поданих йому на розгляд документів (в тому числі уточнюючих довідок) і обґрунтованості їх видачі, й так само за неналежне, неповне проведення пенсійним органом таких перевірок.
У разі наявності у територіального органу Пенсійного фонду України сумнівів у достовірності відомостей про заробітну плату, нараховану та виплачену позивачу, такий орган має можливість провести перевірку даних, наведених у зазначеній довідці.
Крім того, оцінюючи доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не підтвердження довідок про заробітну плату первинними документами суд виходить з того, що неможливість вчинення державним органом тих чи інших дій, у спірному випадку проведення перевірки достовірності відомостей, підтверджених в особових рахунках та визначення сум, на які нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, не може бути підставою для обмеження прав пенсіонера, оскільки це не залежить від волі особи.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 26.10.2022 у справі №808/1735/18.
Отже, зобов`язання пенсіонера повторно підтверджувати первинними документами право на врахування заробітку отриманого у 1987 році до обрахунку пенсії, відповідачем не обґрунтовано.
Крім того судом враховано, що позивач вже отримував пенсію на підставі спірних довідок про заробітну плату у зоні відчуження, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачами.
Суд зазначає, що відповідач, не будучи органом, який є компетентним та уповноваженим встановлювати факт участі особи у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, перебирає на себе не властиві йому повноваження ставити під сумнів чинні, не скасовані, не визнані недійсними офіційні документи, які свідчать про особисту участь годувальника позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, нехтуючи правом особи, яка жертвуючи власним здоров`ям, виконувала свій громадянський обов`язок перед державою.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 16.10.2025 № 971010183229.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір» підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд, 

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 без урахування довідок про заробітну плату в зоні відчуження від 22.12.1987 №1712/12, за період роботи з 10.10.1987 до 22.12.1987, від 14.02.1997 № 51/1/897 за період з 11.10.1987 до 22.12.1987, від 30.06.2011 № 12-72 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в жовтні - грудні 1987 року.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову у перерахунку пенсії від 16.10.2025 №971010183229.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 09.10.2025 на підставі довідок про заробітну плату в зоні відчуження від 22.12.1987 № 1712/12, за період роботи з 10.10.1987 до 22.12.1987, від 14.02.1997 №51/1/897 за період з 11.10.1987 до 22.12.1987, від 30.06.2011 №12-72 про заробітну плату за роботу в зоні відчуження в жовтні - грудні 1987 року, з урахуванням виплачених сум.
Копію рішення направити сторонам.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя 	Петро ПАЛАМАР