Справа № 358/730/24  Провадження № 2/358/40/26   	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року м. Богуслав 
Богуславський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді Лебединець Г.С.,
секретар судового засідання Ведмеденко І.В.,
за участю представника позивача – Панаса В.М., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача – адвоката Косянчука В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В: 

В травні 2024 позивач КНП КОР «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.
В обґрунтування позову представником позивача зазначено наступне. 16.09.2019 приблизно о 20:15 відповідач ОСОБА_1 керуючи зернозбиральним комбайном СК-5М р.н. НОМЕР_1 , рухався по автодорозі м.Богуслав – с.Щербашенці. При цьому в межах населеного пункту с.Щербашенці він допустив зіткнення з автомобілем філії КЗ Київського обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф «Богуславська СЕМД» марки УАЗ-396201 р.н. НОМЕР_2 , який рухався в напрямку до м.Богуслав. Внаслідок ДТП автомобіль позивача отримав суттєві пошкодження. Згідно висновку експерта від 28.11.2019 №13-3/573 матеріальний збиток власнику УАЗ становить 52 246,09 грн. Вказані дії відповідача були кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.286 КК України. 30.11.2022 судом першої інстанції відповідача було звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із примиренням з потерпілим ОСОБА_2 та залишено без розгляду цивільний позов КНП КОР «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». Крім того, в даному ДТП було пошкоджено робочий планшет, вартість ремонту якого складає 3 157,00 грн. З посиланням на ст.22, 1166, 1187 ЦК України, просить стягнути з відповідача на користь позивача в якості відшкодування матеріальних збитків за ДТП - 55 403,09 грн.
24.06.2024 ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
18.07.2024 до суду надійшов відзив на позов від представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Косянчука В.В., в якому зазначено наступне. Так, в межах кримінального провадження цивільним позивачем не заявлялося претензій з приводу пошкодження планшету. Позивачем на підтвердження обставин, на які він посилається, не надано жодного доказу на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між шкодою та поведінкою заподіювача та наявності вини. ОСОБА_1 не був визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України оскільки кримінальне провадження було закрито у зв`язку із примиренням обвинуваченого та потерпілого, цивільний позов не розглядався по суті. В позовній заяві мова йде про взаємодію двох джерел підвищеної небезпеки, у зв`язку із чим підлягають врахуванню положення ст.1188 ЦК України. Так, у своїх первинних поясненнях від 16.09.2019 ОСОБА_1 зазначав, що автомобіль швидкої допомоги рухався зі швидкістю приблизно 80 км/год із світлом, але без включених проблискових маячків. Іншій учасник ДТП – водій ОСОБА_3 у своїх первинних поясненнях від 16.09.2019 зазначав, що його засліпив трактор і розминувшись із ним, він побачив комбайн, який рухався по центру дороги із виступаючою жаткою. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п.19.3 ПДР України, оскільки при засліпленні – не зупинив транспортний засіб. Крім того, всупереч вимог п.3.1 ПДР України, автомобіль швидкої допомоги рухався без увімкнених проблискових маячків. Події, датовані у позові мали місце 16.09.2019. З урахуванням вимог ст.257, 265 ЦК України, строк позовної давності у даній справі закінчився 16.09.2022. Позовну заяву сформовано у системі електронного суду 02.05.2024 з пропуском строку позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Просить застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову.
29.07.2024 до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив, в якій зазначено наступне. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України - вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Ухвалою Богуславського районного суду Київської області від 30.11.2022 у справі № 358/102/20 позивач доводить виключно факт ДТП (зіткнення транспортного засобу, яким керував відповідач, із транспортним засобом, який належить на праві власності позивачу) та факт вчинення ДТП саме відповідачем. Закриття кримінального провадження на підставі ст.46 КК України є нереабілітуючою підставою, тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. Оскільки в кримінальному провадженні цивільний позов підприємства по суті не вирішувався, позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства. Належними та допустимими доказами вина та інші складові протиправних дій водія позивача не доведена. Крім того, оскільки згідно пунктів 12 та 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позовна давність була зупинена, тому позивач її не пропустив. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.
31.07.2024 до суду надійшли заперечення представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Косянчука В.В. на відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Так, в межах кримінального провадження за ч.1 ст.286 КК України, вина відповідача не була встановлена. В позовній заяві мова йде про взаємодію двох джерел підвищеної небезпеки у зв`язку із чим підлягають врахуванню положення ст.1188 ЦК України. Стороною позивача не надано доказів, що відповідач має відношення до пошкодження планшету. Посилання представника відповідача на зупинення перебігу строку позовної давності вважає безпідставним.
07.08.2024 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача, по справі призначено судову інженерно-транспортну (автотехнічну) та транспортно-трасологічну експертизу, провадження по справі зупинено.
04.03.2026 ухвалою суду провадження у справі поновлено та призначено підготовче судове засідання.
01.04.2026 ухвалою суду підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті. 
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з підстав зазначених у заявах по суті справи, та просив задовольнити позов в повному обсязі. Додатково зазначив, що в ДТП 16.09.2019 автомобіль позивача не був знищений та, в подальшому, був відремонтований і перебував в експлуатації. 
В судовому засіданні представник відповідача позовні вимоги не визнав в повному обсязі з підстав, зазначених у заявах по суті справи, та просив відмовити у задоволенні позову. Додатково зазначив, що посилання сторони позивача на відшкодування шкоди є помилковим та підлягає застосуванню норми щодо страхування. Крім того стороною позивача не вирішувалося питання про передачу відповідачу залишків транспортного засобу. 
В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позов не визнав з підстав, зазначених у заявах по суті справи, та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Додатково зазначив, що 16.09.2019 приблизно о 20:00 він на належному йому на праві власності комбайні Нива СК-5 рухався з поля до центру с.Щербашенці. Рухався без світла та без світлових вогнів. Вогні на комбайні були несправні. Частина комбайна виходила на зустрічну смугу приблизно на 1 м. Попереду нього на тракторі рухався його син – ОСОБА_4 із увімкненим світлом та увімкненими аварійними вогнями, щоб він міг бачити дорогу. Син освітлював йому дорогу задніми фарами. При виїзді з с.Щербашенці назустріч їхав автомобіль швидкої допомоги приблизно зі швидкістю 80км/год. Даний автомобіль рухався із увімкненим світлом, однак без проблискових маячків. Він (відповідач ОСОБА_1 ) намагався запобігти ДТП та з`їхати на узбіччя, однак не встиг в силу технічних можливостей комбайна. Вважає, що в даному ДТП винні обидва водія. Належний йому комбайн не застрахований. 
Згідно статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судовим розглядом встановлено наступне.
Так, згідно ухвали Богуславського районного суду Київської області від 30.11.2022 у справі № 358/102/20, ОСОБА_1 органом досудового розслідування обвинувачувався у тому, що 16.09.2019 близько 20 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом, а саме зернозбиральним комбайном СК-5М реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі сполученням м. Богуслав - с. Щербашенці, в межах населеного пункту с. Щербашенці, в порушення вимог п. 1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України: «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п.2.3 (д) Правил дорожнього руху України: "Не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», п.10.1 Правил дорожнього руху України: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п.11.4 Правил дорожнього руху України: «На дорогах з двостороннім рухом, які мають щонайменше дві смуги для руху в одному напрямку, забороняються виїжджати на призначений для зустрічного руху бік дороги», п.12.1 Правил дорожнього руху України: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним», п.19.1 Правил дорожнього руху України: «Користування зовнішніми світловими приладами - у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені світлові пристрої», рухаючись без увімкнення зовнішніх світлових приладів, проявив бездіяльність та неуважність та здійснив виїзд виступаючих елементів на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем філії Комунального закладу Київського обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф «Богуславська СЕМЛ» марки «УАЗ- 396201» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в напрямку до м. Богуслав. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «УАЗ- 396201» фельдшер Комунального закладу Київського обласного центру екстреної медичної допомоги та медицини катастроф «Богуславська СЕМЛ» ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження: ЗЧМТ, струс головного мозку, перелом лівого наколінника з незначним зміщенням уламків, вдарена рана правого колінного суглобу, закрита рана правої скронево-тім`яної ділянки. Тілесне ушкодження у вигляді перелому лівого наколінника з незначним зміщенням уламків відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Сукупність допущених водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 1.5; 2.3(6),(д); 10.1; 11.4; 12.1; 19.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками. Вищевказаною ухвалою суду ОСОБА_1 був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною першою статті 286 КК України, в зв`язку з примиренням обвинуваченого із потерпілим ОСОБА_2 , кримінальне провадження – закрито. Цивільний позов Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди залишений без розгляду. – Т.1 а.с.10-14.
Згідно ухвали суду апеляційної інстанції від 31.01.2023 – зазначена вище ухвала Богуславського районного суду Київської області від 30.11.2022 залишена без змін. – Т.1 а.с. 199-202.
Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником спеціалізованого транспортного засобу меддопомоги УАЗ, модель 396201, д.н.з. НОМЕР_2 являється КЗ КОР «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф». – Т.1 а.с.25-26.
Згідно інформації за даними бухгалтерського обліку автомобіля УАЗ – його первісна вартість 47 605,00 грн. – Т.1 а.с.132.
Згідно копії плану -схеми до протоколу огляду місця події від 16.09.2019, ширина жатки – 5 м, займає дві смуги для руху, осип скла та ґрунту виявлені на смузі руху автомобіля УАЗ. – Т.1 а.с.164.
Згідно Ілюстративної таблиці до плану-схеми ДТП від 16.09.2019 – задня ось зернозбирального комбайна Нива СК-5 розташована на зустрічній смузі. – Т.1 а.с.165-166.
Згідно копії протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.09.2019, - число смуг для руху в напрямку огляду – 1, їх ширина 2,5м, число смуг для руху назустріч напрямку огляду - 1, їх ширина – 2,4м, ширина узбіччя 2,4м, ширина розділяючої смуги – 0,1м. – Т.1 а.с.167-173.
Згідно переглянутого в судовому засіданні відеозапису з відеореєстратору автомобіля УАЗ – жатка займає всю смугу руху автомобіля УАЗ. – Т.1 а.с.174.
Згідно копії висновку експерта від 30.11.2019 № 12-1/2157 за результатами проведення автотехнічної експертизи в межах кримінального провадження, на момент огляду зернозбирального комбайна СК-5М несправностей технічного стану рульового керування, гальмівної системи та елементів підвіски не виявлено. – Т.1 а.с.219-222.
Згідно копії висновку експерта від 25.11.2019 № 12-1/2156 за результатами проведення автотехнічної експертизи в межах кримінального провадження, на момент огляду автомобіля УАЗ несправностей технічного стану рульового керування, гальмівної системи та елементів підвіски не виявлено. – Т.1 а.с.232-234. 
Згідно копії висновку експерта від 28.11.2019 № 13-3/573 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи в межах кримінального провадження, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля УАЗ 396201, р.н. НОМЕР_2 , який було пошкоджено в результаті ДТП 16.09.2019 в с.Щербашенці, станом на дату ДТП дорівнює ринковій вартості цього ж автомобіля у непошкодженому стані на момент настання події та становить 52 246,09 грн. – Т.1 а.с.223-230.
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової інженерно-транспортної та транспортно-трасологічної експертизи від 10.02.2026 № 621/25-52, для оцінки дій ОСОБА_1 , який керував зернозбиральним комбайном Нива СК-5М д.н.з. НОМЕР_1 , з точки зору їх відповідності вимогам ПДР в даному випадку спеціальних знань в області судової автотехніки не потрібно. Вирішити у категоричній формі питання чи знаходяться дії ОСОБА_1 в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП з технічної точки зору не видається за можливе. Вирішити питання щодо відповідності дій водія автомобіля марки УАЗ д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_3 обсягу вимог п.19.3, 12.3 ПДР з технічної точки зору не видається за можливе з причин відсутності вихідних даних. Вирішити у категоричній формі питання чи знаходяться дії ОСОБА_3 в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП з технічної точки зору не видається за можливе. Для вирішення питання щодо наявності технічної можливості у ОСОБА_1 уникнути зіткнення з автомобілем УАЗ в даному випадку спеціальних знань в області судової автотехніки не потрібно. Вирішити питання, чи мав у даній дорожній обстановці водій автомобіля УАЗ ОСОБА_3 технічну можливість уникнути зіткнення із зернозбиральним комбайном Нива СК-5М не видається за можливе з причин відсутності вихідних даних. Розрахункова середня швидкість руху автомобіля УАЗ після роз`їзду із зустрічним трактором, перед зіткненням з зернозбиральним комбайном Нива СК-5М знаходиться приблизно у межах 55 км/год. – Т.2 а.с.99-110.
Згідно Акту оцінки технічного стану № 30029455 від 09.10.2019 Авторизованого сервісного центу Samsung, на пристрої моделі SM-T355NZWASEK, S/N: НОМЕР_4 виявлено: розбитий екран, забруднення на екрані, деформований корпус. Висновок: пристрій використовувався з порушенням правил експлуатації. Дефект виник в результаті механічного впливу на пристрій, який викликав пошкодження (тріщини) екранного модулю. Вартість ремонту на дату складання акту – 3 157,00 грн. – Т.1 а.с.8.
Згідно доповідної записки ОСОБА_5 від 17.09.2019, остання доводить до відома керівництва, що під час ДТП 16.09.2019 приблизно о 20:00, бригада в складі фельдшера ОСОБА_2 , медичної сестри ОСОБА_5 , водія ОСОБА_3 , був розбитий планшет робочий інвентарний номер 101430019, закріплений за 303 бригадою. Планшет у неробочому стані. – Т.1 а.с.9.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду показав, що 16.09.2019 він разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в автомобілі швидкої допомоги приблизно після 20:00 їхали на виклик до хворого. Рухалися через с.Щербашенці. Біля кладовища їх засліпив трактор. Одразу за ним їхав комбайн. Він перебував в кабіні на пасажирському сидінні та дивився на робочий планшет. Чи був планшет пошкоджений точно не пам`ятає.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показала, що 16.09.2019 вона сиділа в салоні автомобіля швидкої допомоги та вони їхали на виклик. В с.Щербашенці сталася ДТП, вона почула звук удару та впала із сидіння. Вийшовши з машини вона побачила, що ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження та вона надавала йому допомогу. В даному ДТП був пошкоджений робочий планшет, який ОСОБА_2 тримав у руках.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показав, що 16.09.2019 їхали на виклик в селі Щербашенці. Він побачив, що назустріч рухається транспортний засіб з яскравим світлом. Автомобіль швидкої рухався приблизно зі швидкістю 50-60 км/год. З трактором розминувся та відбулося зіткнення із комбайном. Він не був засліплений фарами трактора, оскільки має тривалий стаж водіння та володіє відповідними навиками для уникнення засліплення. Після того, як розминувся з трактором, через дві секунди побачив комбайн. Він ( ОСОБА_3 ) застосував екстрене гальмування, що чутно на відео з реєстратора, однак зіткнення не вдалося відвернути. Внаслідок ДТП тілесні ушкодження отримав ОСОБА_2 та був пошкоджений робочий планшет, якій останній тримав у руках.
Свідок ОСОБА_4 суду показав, що 16.09.2019 у темну пору доби він перебував за кермом трактора та рухався по дорозі в с.Щербашенці із увімкненими ближнім світлом, габаритами та аварійкою. Позаду нього на комбайні рухався його батько – ОСОБА_1 . Також на тракторі горіла задня фара, яка освітлювала дорогу комбайну. Під час руху він побачив як із-за повороту «вискочив» транспортний засіб. Він (свідок ОСОБА_4 ) почав махати руками з трактора. Водій швидкої проїхав повз трактор на швидкості та не зреагував на попередження, відбулося зіткнення із комбайном.
Свідок ОСОБА_6 суду показала, що 16.09.2019 у темну пору доби вона перебувала у причепі до трактора, який рухався по дорозі в с.Щербашенці. Побачила, що назустріч їде транспортний засіб на великій швидкості. Вона почала махати руками, щоб попередити. Однак, після роз`їзду швидкої допомоги із трактором, було чутно по звуку мотору, що водій швидкої натиснув на педаль газу. На тракторі було увімкнено аварійне світло, позаду світила фара і фари попереду, також, світили. 
Відповідно до частин 5, 6 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
В даній справі ухвала Богуславського районного суду Київської області від 30.11.2022 у справі № 358/102/20 має преюдиційне значення в питанні того, що 16.09.2019 приблизно о 20:00 ОСОБА_1 керував зернозбиральним комбайном Нива СК-5М у темну пору доби без увімкнених світлових приборів в межах населеного пункту с.Щербашенці, допустив зіткнення з автомобілем ШМД УАЗ під керуванням ОСОБА_3 внаслідок ДТП пасажир УАЗ ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.
В силу ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до п. п. 4 - 6, 16 Постанови Пленуму ВССУ N 4 від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки": розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст. ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини (п. 4).
Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Сторони добровільно не погодили відшкодування матеріальної шкоди за пошкодження транспортного засобу позивача.
Висновок експерта, підготовлений в межах кримінального провадження, може бути визнаний доказом у цивільній справі, навіть якщо вирок ще не постановлено (ВС КЦС №756/11081/20 від 03.07.2024 р.)
У постановах Верховного Суду від 10 липня 2019 року у справі № 686/23256/16-ц, від 25 березня 2021 року у справі № 752/21411/17 зроблено висновки, що отриманий відповідно до вимог закону висновок експерта у кримінальній справі, є письмовим доказом у цивільній справі, якому суд має надати оцінку.
У постанові Верховного Суду від 08 вересня 2022 року у справі № 125/1501/20-ц вказано на допустимість висновку експерта складеного в межах кримінального провадження, як письмового доказу у цивільній справі, оскільки експертиза проведена у кримінальному провадженні містила інформацію щодо предмета доказування у цивільному провадженні, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений.
Отже висновки експерта, складені в межах кримінального провадження, можуть бути письмовими доказами у розглядуваній справі (див. додатково постанову Верховного Суду від 23 листопада 2022 року у справі № 761/4564/19).
Згідно копії висновку експерта від 28.11.2019 № 13-3/573 за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи в межах кримінального провадження, матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля УАЗ 396201, р.н. НОМЕР_2 , який було пошкоджено в результаті ДТП 16.09.2019 в с.Щербашенці, станом на дату ДТП дорівнює ринковій вартості цього ж автомобіля у непошкодженому стані на момент настання події та становить 52 246,09 грн. – Т.1 а.с.223-230.
З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпоседньо винуватець ДТП особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Подібну позицію висловила Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у Постанові від 20 червня 2018 року у справі № 473/2638/15-ц, а саме: "Системний аналіз зазначених норм права дозволяє зробити висновок про те, що особа, яка володіє та використовує транспортний засіб, відповідає за заподіяну шкоду й за відсутності вини, єдиним виключенням із загального правила є доведеність цією особою заподіяння шкоди внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого, у той час як правила статті 1166 ЦК України, якою встановлюються загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачають відшкодування за неї за наявності вини особи, яка заподіяла шкоду."
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди, а позивач повинен доводити лише наявність шкоди та її розмір.
Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
Аналіз положень статей 11 та 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.
Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Як роз`яснено у пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Основні ознаки джерела підвищеної небезпеки також наведено у пункті 5 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року N 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки".
Згідно п.14 вказаної Постанови, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).
Відповідно до приписів ст. 12, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно частини першої та другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22.04.2021 у справі № 904/1017/20).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц, провадження № 14-400цс19; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2021 у справі № 904/2104/19, провадження № 12-57гс21).
Вина відповідача у спричиненні ДТП та пошкодженні транспортного засобу позивача повністю підтверджена матеріалами даної справи, у зв`язку із чим з відповідача підлягає стягненню матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля УАЗ 396201, р.н. НОМЕР_2 , який було пошкоджено в результаті ДТП 16.09.2019 в с.Щербашенці, станом на дату ДТП, який дорівнює ринковій вартості цього ж автомобіля у непошкодженому стані на момент настання події, а саме - в розмірі 52 246,09 грн. 
На переконання суду відсутні підстави для застосування положень ст.1188 ЦК України щодо взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, оскільки за матеріалами справи ОСОБА_1 керуючи зернозбиральним комбайном СК-5М, рухаючись в межах населеного пункту с. Щербашенці, створив небезпеку та перешкоду для руху іншим учасникам дорожнього руху; у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості рухаючись без увімкнення зовнішніх світлових приладів, здійснив виїзд виступаючих елементів на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем позивача. Як пояснив у судовому засіданні відповідач, освітлювальні прилади комбайна перебували у несправному стані. Вказані дії відповідача були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина відповідача у спричиненні ДТП. 
При цьому суд приймає до уваги пояснення водія ОСОБА_3 під час його допиту в якості свідка 03.10.2019 про те, що він не був засліплений фарами трактора, який рухався попереду комбайна, оскільки вказані покази він надавав під час його допиту в якості свідка в межах кримінального провадження (Т.1 а.с.128-131) та безпосередньо в судовому засіданні під час його допиту в якості свідка, в ході якого він був попереджений про кримінальну відповідальність, зокрема за ст.384 КК України. Під час надання первинних пояснень 16.09.2019 – Т.1 а.с.126-127 – про кримінальну відповідальність він не був попереджений. 
Вказані пояснення ОСОБА_3 не були враховані експертом під час проведення судової інженерно-транспортної та транспортно-трасологічної експертизи від 10.02.2026 та відповідні висновки були зроблені лише на первинних поясненнях ОСОБА_3 .
Суд вважає достовірними показання ОСОБА_3 як свідка в судовому засіданні, які є аналогічними показаннями під час його допиту як свідка в межах кримінального провадження з урахуванням саме обставини його попередження про кримінальну відповідальності за завідомо неправдиве показання. 
Крім того, доводи сторони відповідача про те, що згідно запису відеореєстратора водій ОСОБА_3 під час того, як проїхав трактор натиснув на педаль газу, спростовуються п.7 Висновку судової інженерно-транспортної та транспортно-трасологічної експертизи від 10.02.2026 № 621/25-52, відповідно до якого розрахункова середня швидкість руху автомобіля УАЗ після роз`їзду із зустрічним трактором, перед зіткненням з зернозбиральним комбайном Нива СК-5М знаходиться приблизно у межах 55 км/год. – Т.2 а.с. 110.
Показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_4 щодо наявності освітлення на тракторі та попередження водія швидкої про перешкоду шляхом розмахувань руками з причіпу трактора, не спростовують висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у спричиненні ДТП, оскільки вказані обставини не звільняють його, як водія комбайна із жаткою під час керування у темний час доби без освітлювальних приладів дотримуватись вимог п.п. 1.5; 2.3(6),(д); 10.1; 11.4; 12.1; 19.1 Правил дорожнього руху України.
Щодо доводів сторони відповідача про відсутність посилання у позові на Закон України  «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції на дату ДТП та не вирішення питання про передачу відповідачу залишків транспортного засобу позивачем, суд зазначає наступне.
В даній справі відносини між сторонами не підлягають врегулюванню нормами вказаного Закону, оскільки згідно преамбули до вказаного Закону, він регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення здійснення виплати за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб під час використання наземних транспортних засобів в Україні. За матеріалами даної справи транспортні засоби сторін не були застраховані. 
Щодо доводів сторони відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. 
Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно ч.2,3 ст.264 ЦК України, позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.
Згідно ст.265 ЦК України, залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Якщо суд залишив без розгляду позов, пред`явлений у кримінальному провадженні, час від дня пред`явлення позову до набрання законної сили судовим рішенням, яким позов було залишено без розгляду, не зараховується до позовної давності. Якщо частина строку, що залишилася, є меншою ніж шість місяців, вона подовжується до шести місяців.
Згідно п.12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Строк дії карантину – до 30.06.2023. 
Так, подія ДТП мала місце 16.09.2019. Позов був пред`явлений стороною позивача в межах кримінального провадження, як цивільним позивачем, 08.01.2020 та залишений без розгляду ухвалою суду від 30.11.2022 у справі № 358/102/20, яка набрала законної сили 31.01.2023.
До пред`явлення позову після ДТП минуло майже 4 місяці, після залишення позову без розгляду (31.01.23) та до подання позову до суду 02.05.2024 – минув 1 рік 3 місяці, таким чином строк позовної давності позивачем дотриманий. 
В частині позовних вимог про стягнення з відповідача на корить позивача вартості ремонту пошкодженого під час ДТП робочого планшету в сумі 3 157,00 грн, суд зазначає, що з урахуванням вимог ст.76-81 ЦПК України, стороною позивача не доведено, що пристрій моделі SM-T355NZWASEK, S/N: НОМЕР_4 є робочим планшетом інвентарний номер 101430019, який закріплений за 303 бригадою. 
Надані Акт оцінки технічного стану № 30029455 від 09.10.2019 Авторизованого сервісного центу Samsung, та доповідна записка ОСОБА_5 від 17.09.2019, показання свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не є достатніми доказами вказаних обставин, оскільки не надають суду можливості встановити дійсні обставини справи щодо маркування та обліку пошкодженого пристрою та його належності позивачу. 
За вказаних обставин, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню у зв`язку з їх необгрунтованістю.
Таким чином позов підлягає задоволенню частково.
В порядку ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог – в сумі 2 855,46 грн.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов – задовольнити частково. 
Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», ЄДРПОУ 34002938, матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 52 246,09 грн. (п`ятдесят дві тисячі двісті сорок шість гривень 09 коп).
В іншій частині позовних вимог – відмовити. 
Стягнути із ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , на користь Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Київський обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», ЄДРПОУ 34002938, понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 855,46 грн. (дві тисячі вісімсот п`ятдесят п`ять гривень 46 коп.).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Київського апеляційного суду. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду. 
Повний текст рішення складений 02.06.2026 о 16:30. 

Головуючий: суддя 	Г. С. Лебединець