Справа № 401/398/26
Провадження № 2/401/975/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря судового засідання Яцини А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську Кіровоградської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ»,-

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2026 року представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області із позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 24 812,41 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29 березня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено Договір № 1524325 про надання споживчого кредиту. На умовах, встановлених Договором, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» зобов`язується надати Споживачу кредит у гривні, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. За взаємною згодою сторони погодили умови договору, а саме: тип кредиту – кредит, сума кредиту складає 2 500,00 грн (п. 1.3 Договору); строк кредиту 363 дні з 29 березня 2024 року по 28 березня 2025 року. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 28 днів (п. 1.4. Договору). На підставі погоджених умов, викладених в п. 2.1. Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надає кредит у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 , яку Відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. 
Відповідно до зазначених вище умов Договору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало йому кредит в сумі 2 500,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 .
24 грудня 2024 року до ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» відповідно до укладеного Договору факторингу № 24122024 перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 18 937,41 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 2 499,99 грн, заборгованість за процентами – 15 187,42 грн, штрафні санкції – 1 250,00 грн. 
Станом на дату укладання Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року строк дії Договору № 1524325 від 29 березня 2024 року не закінчився, тому в межах строку дії Договору, укладеного між Первісним кредитором та Відповідачем, ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у період з 25 грудня 2024 року по 28 березня 2025 року (94 календарних дні) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 5 875,00 грн. 
Таким чином, заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з Відповідача у сумі 21 062,42 грн (нараховані проценти первісним кредитором у сумі 15 187,42 грн, проценти нараховані ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» у сумі 5 875,00 грн). (а.с. 2-15)
Ухвалою судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 березня 2026 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, призначено судове засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. (а.с. 105-108)
Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Представник позивача ТОВ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. (а.с. 14)
Відповідач ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем його реєстрації, які повернулась до суду без вручення адресату з підстав відсутності адресата за вказаною адресою. (а.с. 121, 136)
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відповідач, повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином, відзив щодо позову з можливими запереченнями позовних вимог та заяв про розгляд справи без його участі не надав. 
Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
При таких обставинах суд проводить розгляд справи у відповідності до положень ст. 280 ЦПК України, в заочному порядку, на підставі наявних у ній матеріалів.
Представник третьої особи ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. (а.с. 113, 133) 
Дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 29 березня 2024 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1524325 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», який підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «Х115» та за умовами якого ОСОБА_1 надається кредит у розмірі 2 500,00 грн строком на 364 дні. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживання та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є Додатком № 1 до цього Договору (п. 1.4. Договору). За умовами п. 1.5.1 Договору за користування кредитом нараховуються проценти за стандартною ставкою, яка становить 2,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (п. 2.1. Договору). (а.с. 20-28)
Після прийняття умов договору відповідач отримав кредит у сумі 2 500,00 грн на свою платіжну картку, що підтверджується довідкою ТОВ «ПАЙТЕК» від 15 січня 2025 року № 20250115-1204 про перерахування коштів в розмірі 2 500,00 грн та інформаційною довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 13 березня 2026 року № 20.1.0.0.0/7-260309/101155-БТ про емітування на імя ОСОБА_1 карти № НОМЕР_2 та зарахування 2 500,00 грн на картковий рахунок, що свідчить про виконання ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» взятих на себе за кредитним договором зобов`язань. (а.с. 51, 122)
Внаслідок невиконання умов Договору про надання споживчого кредиту № 1524325 від 29 березня 2024 року заборгованість за договором на дату відступлення права вимоги (24 грудня 2024 року) становить 18 937,41 грн, яка складається, зокрема з: 2 499,99 грн – заборгованості за кредитом, 15 187,42 грн - заборгованості за відсотками, заборгованість по штрафам/пені – 1 250,00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом. (а.с. 45)
24 грудня 2024 року до ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», відповідно до укладеного Договору факторингу № 24122024, перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі 18 937,41 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту – 2 499,99 грн, заборгованість за відсотками – 15 187,42 грн, заборгованість за штрафом/пенею – 1 250,00 грн що підтверджується договором, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу від 24 грудня 2024 року, витягом з реєстру боржників від 24 грудня 2024 року, платіжною інструкцією № 6308 від 26 грудня 2024 року про оплату за договором факторингу № 24122024 та повідомленням про відступлення права грошової вимоги, адресованому відповідачу. (а.с. 52-67)
З пункту 1 Договору факторингу № 24122024 від 24 грудня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» вбачається, що за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Аналіз положень укладеного між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» договору свідчить про те, що до позивача за вказаним договором перейшло право грошової вимоги не тільки за існуючими на момент укладення договору розмірами заборгованості, а й за вимогами, право на одержання яких належить ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», проте, на момент відступлення права вимоги ще не виникли.
За період з 25 грудня 2024 року по 28 березня 2025 року позивачем нараховані проценти за 94 календарних дні в межах строку договору в розмірі 5 875,00 грн, враховуючи те, що на момент укладання Договору факторингу № 24122024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», як клієнтом, та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», як фактором, строк Договору № 1524325 про надання споживчого кредиту не сплив, позивачем було здійснено нарахування процентів за користування грошовими коштами за 94 календарних дні, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № 1524325. (а.с. 46-47)
Таким чином, враховуючи що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» мало право нараховувати відповідачу, який не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, проценти за користування кредитом в розмірі 2,50 % на день протягом строку кредитування, який становить 364 дні, суд приходить до висновку що позивач після відступлення права вимоги за укладеним з відповідачем договором обґрунтовано нарахував боржнику заборгованість у вигляді процентів за 94 дні в розмірі 5 875,00 грн, а тому наявні підстави для їх стягнення з відповідача на користь позивача.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору у встановлені строки і боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.
Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати вимоги проти нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.
Згідно ст.ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому.
Відповідно до ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У договорі, укладеному з відповідачем, сторонами погоджено всі його істотні умови. Договір є дійсним, у судовому порядку не оскаржувався. При дослідженні, наданих позивачем, розрахунків заборгованості за договором з усіма їх складовими, суд прийшов до висновку про те, що зазначені розрахунки зроблено у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та підтверджують порушення відповідачем обов`язків щодо своєчасного та повного повернення кредитних коштів, сплати відсотків за користування цими коштами.
Надані позивачем розрахунки заборгованості за договорами в розрізі положень ст.ст. 76-81 ЦПК України не спростовані відповідачем.
Відступлення права вимоги підтверджується договором, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу, платіжною інструкцією про проведення оплати за договором факторингу, витягом з реєстру боржників за договором факторингу, що містить інформацію про відповідача (його прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП, номер договору, суму заборгованості).
Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Таким чином, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. 
Отже, вирішуючи спір, суд, оцінивши надані докази та встановивши, що відповідач не виконав взяті на себе грошові зобов`язання, не сплатив заборгованість за укладеним договором, ні новому, ні попередньому кредитору, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 23 562,41 грн, з яких: заборгованість за сумою кредиту – 2 499,99 грн, заборгованість за сумою процентів за користування кредитом – 15 187,42 грн, нараховані позивачем проценти за 94 календарних дні – 5 875,00 грн, тому позовні вимоги в цій частини підлягають задоволенню.
Водночас, вимоги позивача у частині стягнення з відповідача штрафу/пені не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово робила висновки, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України, що викладено в постановах від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі № 910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі № 477/874/19 (пункт 69).
Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
Зважаючи на викладене, враховуючи, що кредитний договір укладений 29 березня 2024 року, підстави для стягнення штрафу/пені відсутні.
При поданні позову позивачем заявлено вимогу про відшкодування йому за рахунок відповідача понесених судових витрат, які складаються зі сплаченого судового збору у сумі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 10 000,00 грн. 
Визначаючи розмір понесених витрат, суд виходить з наступного.
За ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов’язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Верховний Суд у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18 зазначив, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.
На підтвердження понесення позивачем судових витрат на правничу правову допомогу позивачем до позовної заяви було долучено: договір про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, укладений між ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» та адвокатом Столітнім М.М., заявку № 14784 на виконання доручення до Договору №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, акт прийому-передачі виконаних робіт від 09 лютого 2026 року № 14784, рахунок на оплату № 14784-09/02-2026 від 09 лютого 2026 року, ордер надання правничої допомоги серії АІ № 2119950, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10, з яких вбачається, що адвокатом були надані такі види правової допомоги ТОВ «ФК«ФІНТРАСТ КАПІТАЛ»: 
- надання первинної усної консультації та роз`яснень з правових питань – 0,5 години 440,00 грн; 
- дослідження наданих клієнтом документів та аналіз фактичних обставин справи - 1 година 840,00 грн; 
- аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції – 0,5 години 440,00 грн;
- підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом - 1 година 840,00 грн;
- письмова юридична консультація, складання письмового консультативного висновку з посиланням на вимоги чинного законодавства з урахуванням сталої судової практики та обраної клієнтом позиції захисту прав та інтересів - 1 година 840,00 грн;
- проведення адвокатом заходів спрямованих на самостійне створення необхідних письмових доказів у цивільному процесі, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, складання, оформлення та направлення адвокатських запитів - 1 година 840,00 грн;
- складання позовної заяви - 2 години 1 640,00 грн;
- складання та оформлення інших документів (крім процесуальних) - додатків до позовної заяви - 1 година 840,00 грн;
- складання та оформлення процесуальних документів необхідних для розгляду справи (відповідь на відзив), письмові пояснення, заяви (клопотання), клопотання про витребування доказів, тощо - 2 години 1 640,00 грн;
- представництво інтересів клієнта, у тому числі участь у судових засіданнях - 2 години 1 640,00 грн. Загальна сума 10 000,00 грн. (а.с. 68-77)
Відповідачем ОСОБА_1 до суду не подавалося клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Надаючи оцінку зазначеним вимогам в контексті критерію співмірності та пропорційності таких витрат, суд виходить з наступного.
Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
За змістом ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання зазначених вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
Так, у своїй практиці Європейський суд з прав людини вказує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10 грудня 2009 року, справа «Баришевський проти України» від 26 лютого 2015 року). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: «East/West Alliance Limited» проти України» від 02 червня 2014 року, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Разом з тим, суд враховує, що позовні вимоги ґрунтуються на праві грошової вимоги та кредитних відносинах. За своєю сутністю спірні правовідносини не є складними, а судова практика по такій категорії справ є усталеною і однотипною. Справа є малозначною, її розгляд здійснено судом в судовому засіданні без присутності учасників справи.
Отже, оцінюючи обґрунтованість заяви позивача в контексті положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, об’єктивно необхідним на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, суд доходить висновку, що заявлена позивачем сума в розмірі 10 000,00 грн є необґрунтованою, оскільки не відповідає критеріям співмірності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги, часом, витраченим на надання таких послуг, та критерію реальності таких витрат.
Враховуючи обсяг та зміст позовних вимог, складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт, докази на підтвердження понесених витрат, суд приходить до висновку про компенсації витрат позивача на правову допомогу у розмірі 5 000,00 грн, оскільки такий розмір видається пропорційним та обґрунтованим з огляду на складність, об’єм справи та зміст процесуальних дій, вчинених адвокатом.
В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, а у разі часткового задоволення позову - пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 748,00 грн (94,96 %) та судовий збір у розмірі 2 528,22 грн (94,96 %).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 133, 141, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за Договором № 1524325 про надання споживчого кредиту від 29 березня 2024 року заборгованість у розмірі 23 562 (двадцять три тисячі п`ятсот шістдесят дві) грн 41 к., яка складається з: 2 499 грн 99 к. – заборгованості за сумою кредиту, 15 187 грн 42 к. – заборгованості нарахованих процентів за користування кредитом, 5 875 грн 00 к. – заборгованості по нарахованим позивачем процентам за 94 календарних дні. 
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» 4 748 (чотири тисячі сімсот сорок вісім) грн 00 к. судових витрат на професійну правничу допомогу та 2 528 (дві тисячі п`ятсот двадцять вісім) грн 22 к. судового збору. 
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подання апеляційної скарги в порядку ст.ст. 351-356 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 289 ЦПК України.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 44559822, адреса: вул. Набережно-Корчуватська, буд. 7, прим. 2, м. Київ;
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;
Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛОН КРЕДИТ», код ЄДРПОУ 42350798, адреса: пр. Берестейський, буд. 90-А, м. Київ.

Суддя Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області       Н.Л.Волошина