ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 679/1214/25
Провадження № 33/820/382/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Дюг А.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Бойка В.Ф., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисника адвоката Нікітюка П.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції об`єднані матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 адвоката Бойка В.Ф. на постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 квітня 2026 року та за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 квітня 2026 року,
в с т а н о в и в:
Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 квітня 2026 року
ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , з повною вищою освітою, неодружений, не працює, 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження у справі відносно нього на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. 
Постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 квітня 2026 року
ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець селища Комінтернівське Одеської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, одружений, працює у філії «ВП «ХАЕС» АТ «НАЕК «Енергоатом»», 
визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та закрито провадження у справі відносно нього на підставі п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. 
Згідно з постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 квітня 2026 року, ОСОБА_1 17 серпня 2025 року приблизно о 12 год 15 хв керував транспортним засобом – автомобілем марки «OPEL ZAFIRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , на вулиці Шевченка, 2, в місті Нетішині, та, здійснюючи обгін на пішохідному переході, в порушення вимог п.14.6 в) ПДР України, відповідно до яких – обгін заборонено: в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті та 100 м поза населеним пунктом, – допустив зіткнення з транспортним засобом – автомобілем марки «RENAULT MEGANE», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_2 , що рухався попереду в попутному напрямку, здійснюючи, в порушення вимог п.10.7 ПДР України, маневр розвороту на пішохідному переході, внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.
Згідно з постановою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 квітня 2026 року, ОСОБА_2 17 серпня 2025 року приблизно о 12 год 15 хв керував транспортним засобом – автомобілем марки «RENAULT MEGANE», державний номерний знак НОМЕР_2 , на вулиці Шевченка, 2, в місті Нетішині, та, здійснюючи маневр розвороту на пішохідному переході, в порушення вимог п.10.1, п.10.7 ґ) ПДР України, відповідно до яких – перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п.10.1), розворот забороняється: ґ) на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадку дозволеного розвороту на перехресті (п.10.7 ґ), – допустив зіткнення з транспортним засобом – автомобілем марки «OPEL ZAFIRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , під керуванням потерпілого ОСОБА_1 , що рухався позаду, здійснюючи в порушення вимог п.14.6 в) ПДР України обгін на пішохідному переході, внаслідок чого зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Своїми діями ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.124 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 адвокат Бойко В.Ф. просив постанову Нетішинського міського суду від 10 квітня 2026 року скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Уважав, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та постановленим з порушенням вимог матеріального та процесуального права. 
Зазначав, що дії ОСОБА_1 помилково кваліфіковані поліцейським і визнані судом, як порушення п.14.6 «в» ПДР України – порушення правил обгону, оскільки відповідно до п.1.10 ПДР України, обгін – це випередження транспортного засобу, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху. Тобто, посилання суду на те, що ОСОБА_1 здійснив обгін, а не об`їзд, призвело до хибного висновку суду.
Посилався на те, що саме порушення ОСОБА_2 п.10.1 та п.10.7 «ґ» ПДР України (на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, та перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху) стало причиною ДТП. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив постанову Нетішинського міського суду від 23 квітня 2026 року скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі щодо нього за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Уважав, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та постановленим з порушенням вимог матеріального та процесуального права. 
Зазначав, що в матеріалах справи відсутні достатні докази його вини у вчиненні дій, що стали причиною ДТП. 
Зауважував, що місцевим судом не було здійснено повного і всебічного дослідження обстави справи. 
У ході апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення №679/1214/25, провадження 33/820/382/26 та №679/1212/25, провадження 33/820/440/26 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП було об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі номер – №679/1214/25, провадження 33/820/382/26. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши  ОСОБА_1 та його захисника Бойка В.Ф. на підтримання доводів, викладених у своїй апеляційній скарзі; ОСОБА_2 та його захисника Нікітюка П.М. на підтримання доводів, викладених у апеляційній скарзі; дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку про таке.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.
Уважаю, що суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався, своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи.
За диспозицією ст.124 КУпАП, об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Із матеріалів справи встановлено, що 17 серпня о 12 год 15 хв на вулиці Шевченка, 2, у місті Нетішині, ОСОБА_1 керував транспортним засобом – автомобілем марки «OPEL ZAFIRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , та при здійсненні обгону на пішохідному переході, в порушення вимог п.14.6 в) ПДР України, – допустив зіткнення з транспортним засобом – автомобілем марки «RENAULT MEGANE», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який, здійснюючи маневр розвороту на пішохідному переході в порушення вимог п.10.1, п.10.7 ґ) ПДР України, – допустив зіткнення з транспортним засобом – автомобілем марки «OPEL ZAFIRA», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням потерпілого ОСОБА_1 . 
Вищевказані дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із наслідками дорожньо-транспортної пригоди у виді механічних пошкоджень транспортних засобів.
У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що вину не визнає та вважає, що ДТП сталася виключно з вини іншого учасника дорожнього руху, тобто з вини ОСОБА_2 .
У свою чергу ОСОБА_2 у судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції пояснив, що вину не визнає. Зазначив, що винуватцем ДТП є ОСОБА_1 , який в порушення ПДР допустив зіткнення їх транспортних засобів. Саме на вину ОСОБА_1 вказує і механізм удару транспортних засобів. 
Винуватість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджена сукупністю досліджених місцевим судом доказів.
Зокрема, протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №425772 від 17 серпня 2025 року; серії ЕПР1 №425786 від 17 серпня 2025 року; схемою місця ДТП; фототаблицями місця вчинення дорожньо-транспортної пригоди та пошкоджених автомобілів; відеозаписами, якими було зафіксовано обставини вчинення правопорушення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Цим доказам місцевий суд надав правильну та неупереджену оцінку, яка обґрунтовано викладена в мотивувальній частині судового рішення та не потребує додаткового правового аналізу апеляційним судом. 
Отже, доводи, викладені в апеляційних скаргах, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, та, на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ними адміністративної відповідальності за вчинені правопорушення, передбачені ст.124 КУпАП. 
Правила Дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України – п.п.1.1.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими – п.п.1.3.
Згідно з п.1.4 ПДП України кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
Відповідно до п.10.1. ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Згідно з п.10.7. ґ) ПДР України, на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадку дозволеного розвороту на перехресті;
Відповідно до п.14.6. в) ПДР України, обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м – поза населеним пунктом.
Тому слід дійти висновку про те, що причиною даної дорожньо-транспортної пригоди стало порушення п.10.1, п.10.7. ґ) Правил дорожнього руху України, що допустив ОСОБА_2 , поряд з порушеннями, допущеними ОСОБА_1 , а саме п.14.6. в) Правил дорожнього руху України.
Такі очевидні порушення Правил дорожнього руху України лежать у правовій площині і не потребують доведення цього факту висновком експертного дослідження, тобто, використання спеціальних знань, зокрема, для вирішення технічної можливості попередити зіткнення обома учасниками цієї події в даній дорожній ситуації.
Із наданих матеріалів справи вбачається можливим встановити причини дорожньо-транспортної пригоди, а виявлення таких причин не потребує спеціальних знань.
За таких обставин винуватість ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є доведеною, підтверджена належними доказами, вони узгоджуються між собою, підстав визнавати їх недопустимими чи недостовірними немає.
Невизнання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вини у вчиненому правопорушенні є їх намаганням ухилитися від відповідальності за вчинені дії, бо їх винуватість повністю доведена і підтверджена наявними та дослідженими як судом першої, так і перевіреними судом апеляційної інстанції доказами.
Порушень вимог закону, які би ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, немає.
Доводи, викладені в апеляційних скаргах в цілому не спростовують факту порушення Правил дорожнього руху України та самого причинно-наслідкового зв`язку між порушенням правил та дорожньо-транспортною пригодою.
Місцевий суд обґрунтовано вказав, що не є підставними та об`єктивними вказані в апеляційних скаргах посилання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , тому вони правомірно розцінені як намагання уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення та його наслідки.
Жодних належних та допустимих доказів, які би викликали сумніви в об`єктивності висновку місцевого суду сторонами не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
Доводи апеляційних скарг захисника ОСОБА_1 адвоката Бойка В.Ф. та ОСОБА_2 не можна визнати обґрунтованими і переконливими, бо вони спростовуються належними у матеріалах справи про адміністративне правопорушення та дослідженими доказами.
Посилання в апеляційній скарзі захисника Бойка В.Ф. на розбіжності щодо часу, зазначеному в протоколі та постанові місцевого суду, не заслуговують на увагу.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 17 серпня 2025 року сержантом патрульної поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, яким ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України. Подію ДТП ОСОБА_1 не заперечує.
Технічна описка (граматична помилка, друкарська неточність) у протоколі про адміністративне правопорушення не впливає на сам факт події, якщо його підтверджують інші докази (пояснення, відеозапис). Формальні недоліки не спотворюють та не спростовують суті правопорушення та не є підставою для скасування судового рішення.
На момент розгляду справи в суді закінчились строки, передбаченіст.38 КУпАП, що відповідно до вимог п.7 ст.247 КУпАП є безумовною підставою для закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.
Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні – не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.
При перегляді справи про адміністративне правопорушення у суді апеляційної інстанції не встановлено порушень норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права.
Водночас відсутні підстави для скасування постанов місцевого суду та закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, про що ставилося питання в апеляційних скаргах.
Керуючись ст.294 КУпАП,
п о с т а н о в и в :
Постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 квітня 2026 року щодо  ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бойка В.Ф. – без задоволення. 
Постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 квітня 2026 року щодо  ОСОБА_2  залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Хмельницького
апеляційного суду М.С. Матущак