Справа №295/14543/24
Категорія 81
2/295/26/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі: 
головуючої – судді Семенцової Л.М., 
за участі секретаря – Шевчук А.Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Форвард» про захист прав споживачів, -
ВСТАНОВИВ:

У вересні 2024 року позивач через свого представника ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.09.2021 між нею та відповідачем був укладений кредитний договір № 300004860 про надання споживчого кредиту у розмірі 44900 грн строком на 1097 днів (з 28.09.2021 по 28.09.2024) на наступних умовах: ставка по кредиту (на строкову частину основного боргу): 0,01 % річних; ставка по кредиту (на прострочену частину основного боргу): 0,00001 % річних; щомісячна комісія без ПДВ 1611,91 грн: плата за пропущення платежів: першого пропуску - 350 грн, другого (підряд) пропуску - 350 грн, третього (підряд) пропуску - 400 грн, четвертого (підряд) та кожного наступного (підряд) - 400 грн (п. 3.1.3 договору). Згідно паспорту споживчого кредиту № 300004860 від 28.09.2021 (розділ 4) зазначено про наявність щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,59 %, що нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день видачі. Згідно графіку платежів позичальник повинен щомісячно вносити на рахунок АТ «Банк Форвард» суму в розмірі 2 860 грн, до якої входить: погашення суми кредиту 1247 грн, проценти за користування кредитом 30 коп., щомісячна комісія 1611,91 коп. Однак у наведених документах не зазначено про зміст послуги обслуговування кредитної заборгованості, тому умова договору щодо нарахування щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості є несправедливою та не відповідає вимогам ст. ст. 11, 12 Закону України «Про споживче кредитування». 
Також, за змістом позову, враховуючи встановлення споживачу щомісячної плати за таку супутню послугу банку, яка за законом повинна надаватися безоплатно (у частині нарахування комісії за обслуговування кредитної заборгованості), пункт 3.1.2 кредитного договору е несправедливими, містить істотний дисбаланс обов`язків на шкоду споживача, суперечить закону, а тому є нікчемним.
Тому позивач просить: 1) застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину щодо пункту 3.1.3 кредитного договору № 300004860 від 28.09.2021 у частині нарахування та сплати щомісячної комісії; 2) зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості та графіку погашення кредиту за кредитним договором № 300004860 від 28.09.2021, виключивши комісію за обслуговування кредитної заборгованості, та здійснити зарахування грошових коштів, сплачених як комісії за обслуговування кредитної заборгованості за договором кредиту № 300004860 від 28.09.2021, у рахунок погашення інших платежів по договору; 3) стягнути з відповідача судові витрати. 
Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 15.10.2025 задоволено клопотання представника позивача та витребувано у акціонерного товариства «Банк Форвард» виписку по рахунку по кредитному договору № 300004860 від 28.09.2021, укладеному між акціонерним товариством «Банк Форвард» та ОСОБА_1 .
У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у поданій до суду заяві представник позивача просить розгляд справи за його відсутності, вказавши, що проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. 
Представник відповідача в судове засідання також повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не направив. 
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
Враховуючи достатність матеріалів про спірні правовідносини сторін, а тому за згодою представника позивача суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи згідно статей 280-282 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28.09.2021 між АТ «Банк Форвард» як кредитодавцем та ОСОБА_1 як позичальником було укладено кредитний договір № 300004860 від шляхом підписання заяви на акцепт публічної пропозиції АТ «Банк Форвард» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Банк Форвард». 
У заяві на приєднання (розділ 3) зазначено про надання споживчого кредиту в розмірі 44900 грн строком на 1097 днів (з 28.09.2021 по 28.09.2024) на наступних умовах: ставка по кредиту (на строкову частину основного боргу): 0,01 % річних; ставка по кредиту (на прострочену частину основного боргу): 0,00001 % річних; щомісячна комісія без ПДВ 1611,91 грн: плата за пропущення платежів: першого пропуску - 350 грн, другого (підряд) пропуску - 350 грн, третього (підряд) пропуску - 400 грн, четвертого (підряд) та кожного наступного (підряд) - 400 грн (п. 3.1.3 договору). 
Згідно паспорту споживчого кредиту № 300004860 від 28.09.2021 (розділ 4) зазначено про наявність щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості 3,59 %, що нараховується щомісячно на загальну суму кредиту на день видачі. Згідно графіку платежів позичальник повинен щомісячно вносити на рахунок АТ «Банк Форвард» суму в розмірі 2 860 грн, до якої входить: погашення суми кредиту 1247 грн, проценти за користування кредитом 30 коп., щомісячна комісія 1611,91 коп.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 216 ЦК України правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь- якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 зазначено, що визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним в силу закону.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом це витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Законом України «Про споживче кредитування» передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит.
До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).
Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Умовами укладеного між сторонами кредитного договору, а саме пунктом 3.1.3 передбачено щомісячну комісію без ПДВ у розмірі 1611,91 грн.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 06.11.2023 по справі № 204/224/21 виклала висновок щодо застосування норми права, а саме якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії, кредитодавець у кредитному договорі не зазначив конкретного переліку банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія, також позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісяця сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Крім того, розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема, розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що оспорювані умови кредитного договору є несправедливими. 
Аналогічна позиція міститься постанові Верховного Суду від 09.02.2024 (справа № 337/3703/22).
Таким чином, є обґрунтованими та підлягають задоволенню вимоги позову в частині застосування наслідків недійсності нікчемного правочину щодо пункту 3.1.3 кредитного договору № 300004860 від 28.09.2021 року, укладеного між акціонерним товариством «Банк Форвард» та ОСОБА_1 , в частині нарахування та сплати щомісячної комісії. 
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 16.11.2016 у справі № 6-1746цс16, положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
Поряд із тим, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості та графіку погашення кредиту за кредитним договором, так як підставі рішення Правління НБУ від 07.03.2023 № 90-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «Банк Форвард» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.03.2023 № 276 «Про початок процедури ліквідації АТ «Банк Форвард» та делегування повноважень ліквідатора банку, розпочата процедура ліквідації АТ «Банк Форвард», а також банк відступив ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» право вимоги за кредитним договором № 300004860 від 28.09.2021, укладеним між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 на підставі договору про відступлення прав вимоги від 25.07.2024. Отже, наразі АТ «Банк Форвард» не є кредитором у кредитних правовідносинах із позивачем, в зв`язку з чим за такою вимогою банк не є належним відповідачем. 
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача у дохід держави слід стягнути судовий збір, від сплати якого позивач звільнена від сплати на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Керуючись ст. ст. 215, 216, 1054 ЦК України, Закону Укарїни «Про споживче кредитування», ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263-268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину щодо пункту 3.1.3 кредитного договору № 300004860 від 28 вересня 2021 року, укладеного між акціонерним товариством «Банк Форвард» та ОСОБА_1 , в частині нарахування та сплати щомісячної комісії. 
Стягнути з акціонерного товариства «Банк Форвард» 1211,20 грн судового збору в дохід держави. 
У задоволенні решти вимог позову відмовити. 
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному ЦПК України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
Відповідач: акціонерне товариство «Банк Форвард» (адреса: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 105 , код ЄДРПОУ 34186061).

Суддя Л.М. Семенцова