Справа № 606/1543/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 березня 2026 року       м. Теребовля
Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі: 
головуючого судді – Марціцкої І.Б. 
за участю секретаря судового засідання – Пазірович Д.В.
в присутності представника позивача – адвоката Гарагуца І.Ф.
представника відповідачів – адвоката – Алексенка С.Л.
розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Прикарпаття» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Микулинецьке» про визнання укладеною додатковї угоди до договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди земельної ділянки, скасування запису щодо реєстрації права оренди земельної ділянки,-
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача звернувся до Теребовлянського районного суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Микулинецьке» (надалі – ТОВ «Микулинецьке»), в кому просив: визнати укладеною додаткову угоду б/н від 18.07.2025 до договору оренди землі б/н від 01.07.2018 між ТОВ «Агрокомпанія «Прикарпаття» та ОСОБА_1 у редакції викладеній позивачем; визнати відсутнім у ТОВ «Микулинецьке» права оренди земельної ділянки площею 1,6703 га, кадастровий номер 6125055400:01:001:0284, розташована на території Микулинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, номер запису про інше речове право 60647497; скасувати запис щодо держаної реєстрації права оренди земельної ділянки площею 1,6703 га, кадастровий номер 6125055400:01:001:0284, номер запису про інше речове право 60647479.
Позов обґрунтовано тим, що 01.07.2018 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі, на підставі якого позивач набув право оренди земельної ділянки площею 1,6703 га, кадастровий номер 6125055400:01:001:0284, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Право оренди було зареєстровано 29.10.2018 номер запису про інше речове право 28668614. Пунктом 3.1 Договору оренди землі було передбачено що він укладений на сім років, сплив строку починається з моменту державної реєстрації права оренди, після закінчення цього строку орендар має переважне право поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місці до закінчення строку дії цього договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 18.10.2025 позивач надіслав відповідачу ОСОБА_1 повідомлення про намір продовжити дію договору оренди землі. Відповідач зобов`язана була протягом місяця розглянути вказане повідомлення на предмет відповідності вимогам закону, узгодити, за необхідності істотні умови договору оренди землі, а за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди. Відповідач відповіді не надала, не заперечила проти продовження договору на новий строк. Позивачем отримано всі вимоги передбачені законом для продовження строку дії договору оренди, належно виконував свої обов`язки за договором оренди, в установлений законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проект додаткової угоди. Зазначена земельна ділянка перебувала в оренді позивача і не вибула з його користування, позивач вважає поновленим договір оренди землі, а тому наявні підстави для визнання судом укладеною Додаткової угоди в редакції викладені позивачем. 
Позивач дізнався про те, що ОСОБА_1 уклала договір оренди земельної ділянки, яка знаходилась в оренді позивача з ТОВ «Микулинецьке», що підтверджується інформацією з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 60647497.
Як зазначає представник позивача - належним способом захисту прав позивача в даному випадку з врахуванням судової практики є визнання відсутнім у ТОВ «Микулинецьке» права оренди земельної ділянки площею 1,6703 га, кадастровий номер 6125055400:01:001:0284, що розташована на території Микулинецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, скасування запису про державну реєстрацію такого права та визнання укладеною додаткової угоди. 
Ухвалою від 30.09.2025 відкрито провадження по справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.
Представник відповідача Чопко О.Д. через підсистему «Електронний суд» надіслав відзив на позов, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вказував, що договір оренди землі було укладено між сторонами на сім років. ОСОБА_1 не мала наміру продовжувати орендні відносини. 26.05.2025 відповідач надіслала на адресу позивача повідомлення, в якому зазначила, що оскільки договір оренди припиняє свою дію 01.07.2025, то вона не бажає та не надає дозволу на укладення нового договору оренди. Представник позивача вказане повідомлення отримав 29.05.2025. Станом на 01.07.2025 від позивача не надходило відповіді на вказане повідомлення. В подальшому, відповідач виявила бажання передати належну їй земельну ділянку в оренду ТОВ «Микулинецьке», сторони узгодили всі умови і, 07.07.2025 уклади договір, того ж дня ТОВ «Микулинецьке» зареєструвало своє право.
02.09.2025 відповідач отримала повідомлення від позивача про намір продовжити дію договору оренди землі б/н від 28.10.2015, вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та недопущення порушення права землекористувача. До вказаного листа була долучена Додаткова угода б/н до Договору оренди землі б/н від 28.10.2015 року. Оскільки вказаний лист надійшов на адресу відповідача вже після закінчення строку дії договору оренди землі від 01.07.2018 та стосувався невідомого їй договору від 28.10.2015, то нею було прийнято рішення не відповідати на лист. 
Таким чином, не має жодних підстав для задоволення позову, оскільки ОСОБА_1 завчасно повідомила позивача про небажання продовжувати договірні відносини, а позивач в строки передбачені договором оренди землі не надав пропозицій щодо нових умов продовження договірних відносин, то ОСОБА_1 правомірно вважала, що ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» втратило своє переважне право на продовження дії договору. 
Також представник відповідача стверджував, що семирічний строк дії договору оренди землі, який був укладений між ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» та ОСОБА_1 почав спливти з дати укладення договору, тобто з 01.07.2018, а не з дати реєстрації речового права.
Представник відповідача зазначає, що між ОСОБА_1 та ТОВ «Микулинецьке» укладено письмовий договір, сторони досягли домовленості щодо всіх істотних умов договору оренди землі, відповідно речове право зареєстровано у встановленому законом порядку. Після збору врожаю позивачем, новий орендар ТОВ «Микулинецьке» приступив до обробітку землі, провір підготовчі роти по дискуванню для весняного посіву культур. Твердження позивача, що він належним чином використовує та обробляє земельну ділянку не відповідає дійсності, шляховий лист, який долучений до матеріалів справи не несе жодної інформації та не підтверджує факту обробітку землі. Відтак, позовні вимоги є необґрунтованими, не підтвердженим жодним доказами та не підлягають до задоволення.
Представник позивача надав письмові пояснення, в яких вказав, що відповідач ОСОБА_1 не розглянула пропозицію ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» на укладення договору оренди землі, не надала відповіді, не висловила своїх зауважень щодо умов запропонованого проекту договору, водночас надала перевагу іншому орендарю, уклавши з ними договір оренди землі. Відповідно, укладення такого договору порушує переважне право позивача, як орендаря, на укладення договору на новий строк.
В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги з підстав викладених у позові.
Представник відповідачів заперечував проти задоволення позовних вимог з мотивів викладених у відзиві.
Ухвалою суду від 11.12.2025 справу призначено до судового розгляду.
Судом встановлено наступні фактичні обставини.
Земельна ділянка, площею 1,6703 га з кадастровим номером 6125055400:01:001:0284, розташована на території Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області на праві власності належить ОСОБА_1 .
01 липня 2018 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» укладений договір оренди землі б/н, згідно з пунктом 1 якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне володіння і користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Микулинецької селищної ради.
Відповідно до пункту 3.1 Договору оренди землі договір укладений на 7 (сім) років, сплив якого починається з моменту державної реєстрації права оренди в порядку передбаченому законодавством, але в будь-якому випадку до моменту закінчення збирання врожаю Орендарем.
Згідно з п.3.2 Договору, після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію
Пунктом 6.2 Договору передбачено, що земельна ділянка вважається переданою Орендарю з моменту держаної реєстрації права оренди.
Відповідно до п.12.3 Договору його дія припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність, викуп земельної ділянки для суспільних потреб, ліквідація юридичної особи - Орендаря.
Пунктом 14.1 Договору передбачено, що він набирає чинності після підписання сторонами. Право оренди за цим договором виникає з моменту його державної реєстрації.
З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу: 143408961, вбачається, що 29 жовтня 2015 року, державним реєстратором Тернопільської філії комунального підприємства «Центр реєстрації права» Процик В.В. зареєстровано договір оренди землі, серія та номер: б/н, виданий 01 липня 2018 року; рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 43780380 від 31 жовтня 2015 року; вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки; орендар ТОВ «Агрофірма Прикарпаття», орендодавець: ОСОБА_2 ; опис об`єкта іншого речового права: земельна ділянка площею 1,6703 га, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка з кадастровим номером: 6125055400:01:001:0284.
26 травня 2025 року ОСОБА_1 направила ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» повідомлення, про те, що укладений між ними договір оренди землі припиняє свою дію 01.07.2025, у зв`язку із закінченням строку. ОСОБА_1 має намір обробляти самостійно свою земельну ділянку та використовувати її на власний розсуд та для власних потреб. У зв`язку з цим просила утриматися від вчинення дій, які б перешкоджали їй використовувати земельну ділянку після закінчення строку дії Договору.
Повідомлення отримано представником позивача 29.05.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення № 4810100142836 та опис вкладення у цінний лист
якому повідомила, що термін дії договору закінчується 24 листопада 2022 року, що 
07 липня 2025 року орендодавцем ОСОБА_1 та орендарем ТОВ «Микулинецьке» укладений договір оренди земелі, за яким передана в оренду земельна ділянка площею 1,6703 га, з кадастровим номером: 6125055400:01:001:0284, що розташована на території Микулинецької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області. Договір укладено на 10 років.
09 липня 2025 року державним реєстратором Микулинецької селищної ради Губіцьким А.О. було здійснено державну реєстрацію іншого речового права: 60647497, документи подані для державної реєстрації: договір оренди землі б/н, виданий 07 липня 2025 року підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 79829646 від 09 липня 2025 року; вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки; зміст, характеристика іншого речового права: 07 липня 2025 року, строк: 10 років, дата закінчення дії: 07 липня 2035 року; відомості про суб`єкта іншого речового права: орендодавець: ОСОБА_1 , орендар: ТОВ «Микулинецьке».
Позивачем долучено повідомлення від 18.07.2025 вих. № 1584/07, яке адресоване ОСОБА_1 , зі змісту листа слідує, що між позивачем та відповідачем укладено Договір оренди землі від 28.10.2015 року, дія договору до 28.10.2025. ТОВ «Агрокопанія Прикарпаття» повідомляє про намір продовжити дію договору оренди земельної ділянки від 28.10.2015 (земельна ділянка площею 1,6703 га, кадастровий номер 6125055400:01:001:0284). 
Позивач просить підписати додаткові угоди на продовження дії Договору оренди земельної ділянки від 28.10.2015 та направити один екземпляр позивачу. В додатках значиться – два оригінальних примірники додаткової угоди на продовження дії Договору оренди земельної ділянки б/н від 28.10.2015 підписані зі сторони орендаря.
Як слідує із відтиску штампа поштового відділення який проставлено на описі цінного листа, вказане повідомлення отримано установою поштового зв`язку для відправлення 07.08.2025.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 16 ЦК України).
З урахуванням наведених приписів правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20) зазначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Водночас позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
Сторони спору по різному тлумачать строк дії договору. Так, позивач вважає, що договір з врахуванням п.3.1 Договору укладений на ссім років, сплив строку починається з моменту державної реєстрації – 29.10.2018, відповідно, строк спливає 29 жовтня 2025 року. 
Представник відповідача вказував, що з 01 січня 2013 року розмежовано дати укладення договору оренд землі, яка обраховується з моменту досягнення згоди з усіх істотних умов та його підписання у простій письмовій формі та дату виникнення речового права пов`язаного з моментом державної реєстрації права оренди. Відтак, відповідач вважає,що строк оренди почав спливати з 01.07.2018 і закінчився 01.07.2025.
Відповідно, позивач вважає, що він має переважне право укласти договір оренди землі, відповідач ввжає, що позивач не має такого права так як договір оренди припинив дію, і власник земельної ділянки розпорядився нею на власний розсуд.
Відповідно до частини другої статті 792 ЦК відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, ЗК, Законом № 161-XIV «Про оренду землі».
Так, у частині четвертій статті 124 ЗК передбачено, що передача
в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян
і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК).
За змістом частини першої статті 93 ЗК України, статті 1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі.
Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Отже, зміст прав та обов`язків, що виникають в орендодавця та орендаря земельної ділянки, порядок їх реалізації та виконання визначаються договором оренди землі.
Відповідно до статті 31 Закону України № 161-XIV «Про оренду землі» в редакції від 04.06.2017, яка була чинною на момент укладення договору оренди між ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» та ОСОБА_1 , договір оренди землі припиняється зокрема в разі закінчення строку, на який його було укладено.
У п. 3.1 договору оренди землі від 01.07.2018 сторони узгодили, що договір укладено строком на 7 років, сплив якого починається з моменту державної реєстрації права оренди в порядку, передбаченому законодавством, але в будь-якому випадку сторони дійшли згоди, що даний договір та право оренди за даним договором є чинним до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. Державна реєстрація права оренди на підставі договору відбулась 29.10.2018.
Щодо питання визначення дати початку перебігу строку дії договору суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.03.2024 у справі №902/1207/22 зробила висновок щодо застосування норм права, а саме у пунктах 10.1, 10.2 постанови вказано, що застосовуючи в контексті спірних правовідносин статті 13, 17, 15 та 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340-IX, а також статті 3, 6, 627, 638, 640 ЦК України у відповідній редакції, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що договір оренди землі є консенсуальним. Слід розмежовувати момент укладення договору оренди землі (це момент досягнення сторонами згоди з усіх істотних умов та підписання для договорів з 01.01.2013), з якого у його сторін виникають права і обов`язки зобов`язального характеру, і момент виникнення на підставі вказаного правочину речового права, який пов`язаний з моментом державної реєстрації такого права (третє речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції, чинній на час підписання Договору). Абзац третій частини першої статті 15 та друге речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV імперативно встановлюють, що дата укладення договору оренди землі є істотною умовою цього правочину і саме з цієї дати починається перебіг строку його дії.
Тому сторони договору оренди землі не можуть врегулювати свої відносини у спосіб, який суперечить імперативним нормам абзацу третього частини першої статті 15 та другого речення частини першої статті 19 Закону № 161-XIV у редакції Закону № 340-IX зокрема на власний розсуд встановити інші правила визначення моменту початку перебігу строку дії цього правочину або не зазначати дати його укладення. Умови договору оренди землі, що не відповідають указаним вище імперативним нормам Закону № 161-XIV, не змінюють визначеного в Законі № 161-XIV моменту, з якого розпочинається перебіг строку дії договору оренди землі.
Оскільки договір оренди землі було укладено 01.07.2018, тобто після 01.01.2013, тому враховуючи вказані вище висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06.03.2024 у справі №902/1207/22, 7-річний строк дії договору оренди розпочав перебіг саме з моменту його укладення, тобто з 01.07.2018 та діяв до 01.07.2025.
Правові підстави укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) визначаються статтею 33 Закону
№ 161-XIV «Про оренду землі».
Відповідно до частин першої – п`ятої статті 33 цього Закону, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.
Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.
До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.
При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.
Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється, зокрема із власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності).
Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі можуть бути оскаржені в суді (частини восьма, одинадцята статті 33 Закону України «Про оренду землі»).
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала у постановах, зокрема від 10 квітня 2018 року у справі №594/376/17-ц, від 21 листопада 2018 року у справі №530/212/17, від 22 вересня 2020 року у справах №313/350/16-ці №159/5756/18, що дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі повідомити про це орендодавця та надіслати проєкт додаткової угоди. Мета такого повідомлення запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проєкту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Орендодавець, розглянувши у місячний термін таке повідомлення і проєкт додаткової угоди, за необхідності узгодивши з орендарем істотні умови, зобов`язаний або укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, або повідомити орендаря про наявність обґрунтованих заперечень щодо поновлення договору оренди землі шляхом надсилання листа-повідомлення про прийняте рішення.
У своїй постанові від 28.09.2020 (справа № 272/440/18) Верховний Суд зазначив, що у разі незгоди орендодавця у поновленні договору оренди, направленої орендарю у місячний строк до закінчення строку його дії, переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.
У постанові Верховного Суду від 23.08.2023 у справі №910/605/20 зазначено, що алгоритм вирішення спорів щодо застосування ст. 33 Закону України «Про оренду землі» в контексті дій сторін договору виглядає так: 
- якщо орендар у строки встановлені договором або, за відсутності інших строків встановлених договором, у строки встановлені законом не звернувся до орендодавця взагалі або звернувся з їх порушенням та/або не надав проект договору, то суди повинні відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним незалежно від подальших дій орендодавця, оскільки саме орендарем в цьому випадку не дотримано вимоги договору та закону;
- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін розглянув надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, проаналізував його умови, у тому числі перевірив його на відповідність вимогам закону, однак не погодився з запропонованими умовами та заперечив щодо поновлення договору, то в цьому випадку він діє в рамках своїх повноважень, а отже суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним;
- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору та при цьому надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі або відмовив з порушенням місячного терміну, однак при цьому протягом одного місяця після закінчення строку договору надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні також відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання договору укладеним, оскільки таке право орендодавця прямо передбачено частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі";
- якщо орендар своєчасно, у строки встановлені законом або погоджені сторонами у договорі, звернувся до орендодавця щодо продовження дії договору після його закінчення, надав проект договору (незалежно від того чи цей проект містив змінені умови, чи передбачав поновлення договору на тих самих умовах та на той самий строк), а орендодавець у встановлений законом місячний термін не заперечив проти поновлення договору оренди землі, при цьому орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а орендодавець протягом одного місяця після закінчення строку договору не надіслав лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі, то суди повинні задовольнити позовні вимоги про визнання договору укладеним на той же самий строк та на тих же самих умовах.
Отже, як встановлено судом, строк дії договору, укладеного 01.07.2018 між ОСОБА_3 та ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» закінчився 01.07.2025. Щоб реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди землі, орендар (позивач) мав за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору повідомити про це орендодавця (відповідача), отже не пізніше 02.06.2025 ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття» мало направити ОСОБА_1 лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі з проєктом додаткової угоди. Натомість лист-повідомлення від 18.07.2025 з проєктом додаткової угоди направлено 07.08.2025, тобто зі значним порушенням строку, погодженого сторонами в договорі оренди та вже після закінчення строку дії договору. Отже, переважне право позивача на укладення договору оренди землі припинилося.
Більш того, про відсутність в орендодавця, відповідача ОСОБА_1 , наміру пролонгувати зазначений договір оренди свідчить і направлений ним заздалегідь, до закінчення строку дії договору, а саме 20.02.2025 орендарю - позивачу ТОВ «Агрокомпанія Прикарпаття», лист про те, що вона не бажає продовжувати термін дії договору оренди. Отже, повідомивши про свої наміри, відповідач ОСОБА_1 обґрунтовано вважала, що дія договору оренди землі від 01.07.2018 припинилася внаслідок закінчення строку, на який його було укладено. 
Оскільки підстав для визнання укладеною додаткової угоди від 18.07.2025 до договору оренди землі від 01.07.2018 не встановлено, то немає правових підстав для задоволення решти позовних вимог.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.
Керуючись статтями 4, 12, 76-81, 89,141, 263-265 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомпанія Прикарпаття» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Микулинецьке» про визнання укладеною додатковї угоди до договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди земельної ділянки, скасування запису щодо реєстрації права оренди земельної ділянки - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення виготовлено 16 квітня 2026 року.
Суддя І.Б. Марціцка