Коростенський міськрайонний суд Житомирської області  

Справа № 279/2406/26
Провадження № 2/279/1949/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2026 року          м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О. Г., з секретарем Маковською Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 279/2406/26 за позовною заявою ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про стягнення аліментів на період навчання,
ВСТАНОВИВ:
До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що вчинено актовий запис про народження № 86. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, її батьком є відповідач — ОСОБА_2 . На даний час вона навчається на першому курсі денної форми здобуття освіти в Національному університеті "Львівська політехніка", що підтверджується довідкою закладу вищої освіти. Термін завершення навчання — 30 червня 2029 року. Коштів, які надає на утримання мати, їй недостатньо для покриття витрат на проживання, харчування та здобуття освіти. Водночас відповідач має стабільний дохід і фінансову спроможність надавати матеріальну допомогу.
Враховуючи те, що добровільно надавати матеріальну допомогу, в період навчання, відповідач відмовляється, просить суд постановити рішення про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але більше ніж до досягнення нею 23 річного віку. Допустити негайне виконання рішення суду, у межах суми платежу за один місяць. 
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 15.04.2026 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.
Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом неодноразового направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації та місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. У встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористався, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав.
До суду повернулися поштові відправлення з довідками про причини повернення(досилання) з відмітками про невручення рекомендованих листів у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.
Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку "відсутній за вказаною адресою" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.
Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та будь-які клопотання пов`язані з розглядом справи до суду не надходили.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. У порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи (ч.5,8 ст.279 ЦПК України).
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.02.2008 року, є донькою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Згідно з довідкою № 2 від 04.03.2026 року, позивач є здобувачем вищої освіти освітнього ступеня "бакалавр" та навчається на першому курсі денної форми навчання Інституту економіки і менеджменту Національного університету "Львівська політехніка". Навчання закінчується 30 червня 2029 року.
Згідно з ч.1,2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
У відповідності з ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно зі ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Верховний Суд у постанові від 17 квітня 2019 у справі №644/3610/16 (провадження №61-12782св18) зробив висновок про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.
У постанові від 16 лютого 2022 у справі №381/2423/20 (провадження №61-17937св21) Верховний Суд зазначив, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199,200,201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Суд вважає встановленим той факт, що позивач є здобувачем вищої освіти 1 курсу денної форми навчання Інституту економіки і менеджменту Національного університету "Львівська політехніка", не має можливості працювати та отримувати доходи у зв`язку із денною формою навчання й потребує матеріальної допомоги, яку крім матері, що підтверджується матеріалами справи, зокрема має надавати відповідач також. 
Судом не встановлено наявності обставин, які б перешкоджали відповідачу у виконанні його батьківських обов`язків стосовно його повнолітньої доньки. 
Доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність інших утриманців), відповідачем до суду подано не було.
Враховуючи те, що витрати на утримання дитини батьки повинні нести порівну, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити.
Відповідно до ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Отже, враховуючи, що позивач звернулася до суду 08.04.2026 року, то аліменти мають бути присуджені з дня її звернення до суду з позовом.
Статею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.
Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, необхідно допустити до негайного виконання.
Згідно зі ч.6 ст.141 ЦПК України, судові витрати стягнути з відповідача на користь держави.
Керуючись ст.4, 12, 19 ,141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 274, 279, 354, 355, 430 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Щомісячно стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  аліменти на період її навчання у Національному університеті "Львівська політехніка" в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), починаючи з 10.04.2026 року до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2029 року, але не більше ніж до досягнення нею 23 річного віку.
Допустити негайне виконання рішення в розмірі місячного платежу.
Звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.3 Закону України "Про судовий збір".
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1331 гривень 20 копійок, за ставками судового збору, який діяв на день подачі позовної заяви.
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя:           Оксана ІВАШКЕВИЧ