ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

03.06.2026	м. Суми	Справа № 920/1097/25	

Господарський суд Сумської області у складі судді Короленко В.Л., за участі секретаря судового засідання Виходцевої О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/1097/25
за позовом Роменської окружної прокуратури (вул. Соборна, буд. 43 м. Ромни, Сумська обл., 42500),
в інтересах держави в особі позивача
Недригайлівської селищної ради (вул. Сумська, буд. 4, с-ще Недригайлів, Роменський р-н, Сумська обл., 42100; код за ЄДРПОУ 04390110),
до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Газенергопостач» (вул. О.Береста, буд. 13, м. Суми, 40030; код за ЄДРПОУ 40879290),
про визнання додаткових угод недійсними та стягнення коштів

за участю представників сторін:
прокурор: Хащина Т.П. (службове посвідчення від 01.03.2023 №074959),
від позивача: не прибув, 
від відповідача: не прибув,
справа розглядається у порядку загального позовного провадження

установив:
31.07.2025 прокурор звернувся з позовом, відповідно до якого просить: 
1)визнати недійсною додаткову угоду №2 від 27.09.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 516 від 21.12.2021, укладеного між Недригайлівською селищною радою та ТОВ «Компанія «Газенергопостач»;
2)визнати недійсною додаткову угоду №3 від 12.10.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №516 від 21.12.2021, укладеного між Недригайлівською селищною радою та ТОВ «Компанія «Газенергопостач»;
3)стягнути з відповідача на користь Недригайлівської селищної ради кошти в сумі 23945,00 грн;
4)стягнути з відповідача на користь Сумської обласної прокуратури 7267,00 грн судового збору.
31.07.2025 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №920/1097/25 призначено до розгляду судді Котельницькій В.Л.
Ухвалою від 04.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №920/1097/25 в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання на 15.09.2025; установлено учасникам справи строки для надання заяв по суті справи.
15.09.2025 розгляд справи, призначений у підготовче судове засідання на 11:30, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумського району Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 15.09.2025 у справі №920/1097/25.
Ухвалою від 16.09.2025 у справі №920/1097/25 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче судове засідання на 03.11.2025, 11:00.
28.10.2025 відповідно до наказу голови Господарського суду Сумської області №16 від 28.10.2025 «Про внесення змін до облікових документів Вікторії Котельницької », в зв`язку зі зміною прізвища суддею Вікторією Котельницькою, змінено прізвище «Котельницька» на « Короленко ».
03.11.2025 розгляд справи, призначений у підготовче судове засідання на 11:00, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумського району Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 03.11.2025 у справі №920/1097/25.
Ухвалою від 06.11.2025 у справі №920/1097/25 призначено підготовче судове засідання на 10.12.2025, 10:00.
09.12.2025 позивач подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника Недригайлівської селищної ради (вх №5926).
У підготовчому судовому засіданні 10.12.2025 в порядку ч. 5 ст. 233 ГПК України постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судове засідання на 19.01.2026, 14:30.
Ухвалою від 11.12.2025 у справі №920/1097/25 повідомлено позивача та відповідача про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судове засідання на 19.01.2026, 14:30.
19.01.2026 розгляд справи по суті, призначений у судове засідання на 14:30, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумського району Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 19.01.2026 у справі №920/1097/25.
Ухвалою від 20.01.2026 у справі №920/1097/25 призначено розгляд справи по суті в судове засідання на 11.02.2026, 14:30.
11.02.2026 розгляд справи по суті, призначений у судове засідання на 14:30, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумського району Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 11.02.2026 у справі №920/1097/25.
Ухвалою від 12.02.2026 у справі №920/1097/25 призначено розгляд справи по суті в судове засідання на 11.03.2026, 14:30.
11.03.2026 розгляд справи по суті, призначений у судове засідання на 14:30, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумського району Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 11.03.2026 у справі №920/1097/25.
Ухвалою від 13.03.2026 у справі №920/1097/25 призначено розгляд справи по суті в судове засідання на 08.04.2026, 10:30.
08.04.2026 розгляд справи по суті, призначений у судове засідання на 10:30, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумського району Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 08.04.2026 у справі №920/1097/25.
Ухвалою від 13.04.2026 у справі №920/1097/25 призначено розгляд справи по суті в судове засідання на 06.05.2026, 14:30.
Ухвалою від 21.04.2026 у справі №920/1097/25 постановлено задовольнити заяву прокурора про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (вх №1830 від 20.04.2026); провести судове засідання у справі, призначене на 06.05.2026, 14:30, та наступні судові засідання за участі прокурора Хащини Тетяни Петрівни (e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
06.05.2026 розгляд справи по суті, призначений у судове засідання на 14:30, не відбувся у зв`язку із оголошеною на території Сумського району Сумської області повітряною тривогою, що підтверджено актом Господарського суду Сумської області від 06.05.2026 у справі №920/1097/25.
Ухвалою від 07.05.2026 у справі №920/1097/25 призначено розгляд справи по суті в судове засідання на 03.06.2026, 12:00, в режимі відеоконференції за участі прокурора поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У судовому засіданні 03.06.2026 встановлено: 
Прокурор у судове засідання в режимі відеоконференції прибув.
Представник позивача у судове засіданні не прибув, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до поданого клопотання (вх №5962 від 09.12.2025) просив справу розглянути без його участі.
Представник відповідача у судове засіданні не прибув, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Прокурор вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, з огляду на що суд розглядає справу за наявними у справі доказами, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України.
Судовий процес на виконання ч. 1 ст. 222 ГПК України фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до статей 209, 210 ГПК України були з`ясовані всі обставини, на які сторони у справі посилалися, як на підставу своїх вимог та/або заперечень, та досліджені всі докази, наявні в матеріалах справи.
У судовому засіданні в порядку абз. 1 ч. 1 ст. 219 ГПК України суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відповідно до ч. 1 ст. 240 ГПК України проголосив скорочене рішення.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд установив наступне.
31.07.2025 прокурор звернувся до суду з позовом, в прохальній частині якого просить визнати недійсними додаткові угоди №2 від 27.09.2022 та №3 від 12.10.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу №516 від 21.12.2021, укладеного між Недригайлівською селищною радою та ТОВ «Компанія «Газенергопостач», а також стягнути з ТОВ «Компанія «Газенергопостач» на користь Недригайлівської селищної ради сплачені кошти в сумі 23945,00 грн та судові витрати.
Зверненню до суду передували наступні дії прокурора:
Як зазначає прокурор, Роменською окружною прокуратурою під час встановлення підстав для здійснення представництва прокурором інтересів держави в суді встановлено ознаки порушення вимог чинного законодавства у сфері публічних закупівель товарів (дотримання вимог Закону України «Про публічні закупівлі»), зокрема, під час проведення закупівлі електричної енергії Недригайлівською селищною радою (далі - позивач), ідентифікатор закупівлі UA-2021-11-18-003220-a.
03.07.2025 Роменською окружною прокуратурою (далі - прокурор) спрямовано до Недригайлівської селищної ради листа №53/2-3082вих-25 про наявні ознаки порушення законодавства при укладенні додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу №516 від 21.12.2021, укладеного між Недригайлівською селищною радою та ТОВ «Компанія «Газенергопостач».
04.07.2025 Недригайлівська селищна рада листом №2200 повідомила прокурора, що що селищною радою заходи, у тому числі звернення до суду про визнання недійсними додаткових угод до договору №516 від 21.12.2021 та стягнення безпідставно збережених коштів з ТОВ «Компанія «Газенергопостач», не вживалися. У даному листі селищна рада зазначила, що не заперечує проти звернення до суду Роменської окружної прокуратури з відповідним позовом.
Листом від 14.07.2025 №53/2-3222вих-25 прокурором проінформовано Недригайлівську селищну раду в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» про звернення до суду з позовом.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді встановлені у Законі України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру" (далі - Закон № 1697-VII), частина третя статті 23 якого визначає, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Відповідно до абзаців першого - третього частини четвертої ст. 23 Закону № 1697-VII наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Згідно із частиною четвертою ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.
Відповідно до абзацу другого частини п`ятої ст. 53 ГПК України у разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 826/13768/16, від 05 березня 2020 року у справі № 9901/511/19, від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18, від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20, від 21 червня 2023 року у справі № 905/1907/21).
Частини третя та четверта статті 23 Закону № 1697-VII серед іншого встановлюють умови, за яких прокурор може виконувати субсидіарну роль із захисту інтересів держави за наявності органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах).
Встановлена цим Законом умова про необхідність звернення прокурора до компетентного органу перед пред`явленням позову спрямована на те, аби прокурор надав органу можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18). За позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.
Тобто визначений частиною четвертою статті 23 Закону № 1697-VII обов`язок прокурора перед зверненням з позовом звернутись спершу до компетентного органу стосується звернення до органу, який надалі набуде статусу позивача. У цій статті не йдеться про досудове врегулювання спору, і, відповідно, вона не покладає на прокурора обов`язок вживати заходів з такого врегулювання шляхом досудового звернення до суб`єкта, якого прокурор вважає порушником інтересів держави і до якого як до відповідача буде звернений позов.
Іншими словами, прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта лише тоді, коли той має повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, але не здійснює чи неналежно їх здійснює. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 826/13768/16, від 15 січня 2020 року у справі № 698/119/18, від 11 лютого 2020 року у справі № 922/614/19, від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20, від 08 листопада 2023 року у справі № 607/15052/16-ц).
У категорії спорів щодо визнання недійсними договорів, укладених у межах публічних закупівель, пред`явлення прокурором позову в інтересах осіб, уповноважених державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, має ґрунтуватися на визначенні того, яка саме особа є суб`єктом, що має безпосередній інтерес у захисті державних фінансових ресурсів та в належному виконанні договірних зобов`язань відповідно до положень Закону України «Про публічні закупівлі» (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12 березня 2025 року у справі № 924/524/24).
Закон не зобов`язує прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатись з позовом до суду. Належним буде звернення в особі хоча б одного з них ( постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 червня 2021 року у справі № 927/491/19, постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19 серпня 2020 року у справі № 923/449/18, від 25 лютого 2021 року у справі № 912/9/20, від 25 червня 2024 року у справі № 918/760/23, від 01 жовтня 2024 року у справі № 918/778/23, від 20 лютого 2025 року у справі № 910/16372/21).
Прокурор, обґрунтовуючи звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі Недригайлівської селищної ради зазначив, що укладення оспорюваних додаткових угод до договору з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що були виділені з місцевого бюджету позивачу як головному розпоряднику бюджетних коштів, а також порушило економічні (майнові) інтереси держави у бюджетній сфері, оскільки заподіяло прямої шкоди майновим інтересам держави у вигляді переплати бюджетних коштів у сумі 23945,00 грн.
Матеріалами справи підтверджено, що фінансування за оспорюваними додатковими угодами здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету загального фонду Недригайлівської селищної ради та Недригайлівська селищна рада є головним розпорядником коштів місцевого бюджету.
Таким чином, прокурор обґрунтовує порушення інтересів держави укладенням між позивачем та відповідачем додаткових угод усупереч вимогам чинного законодавства та інтересам держави, що призвело до безпідставної зміни істотних умов договору, зростання ціни за одиницю товару та відповідно надмірної сплати бюджетних коштів.
Матеріалами справи підтверджено, що прокурор звертався до Недригайлівської селищної ради з повідомленням про те, що оспорювані додаткові угоди були укладенні, на його думку, з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та проінформував позивача листом про необхідність усунення виявлених порушень.
Однак позивачем не вжито жодних заходів щодо усунення виявлених прокуратурою порушень, а натомість листом від 04.07.2025 №2200 повідомлено прокуратуру, що позивач не заперечує щодо представництва прокурором інтересів селищної ради.
Тобто підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка позивача щодо захисту інтересів держави, що є головним розпорядником бюджетних коштів, за рахунок яких здійснювалася закупівля електричної енергії за договором, та зобов`язаний ефективно і раціонально використовувати бюджетні кошти, в тому числі: реагувати на порушення вимог законодавства, що впливають на інтереси територіальної громади.
Таким чином, суд вважає, що прокурором доведено наявність підстав для представництва інтересів держави в суді та цілком правильно визначено Недригайлівську селищну раду позивачем за пред`явленим ним до суду позовом. 
Під час вивчення прокурором інформації щодо дотримання вимог чинного законодавства при здійсненні закупівель товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти, розміщеної на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель «Prozorro», встановлено, що Недригайлівською селищною радою здійснено закупівлю електричної енергії з очікуваною вартістю 2105000,00 грн, ідентифікатор закупівлі UA-2021-11-18-003220-a. За результатом переговорної процедури переможцем визнано ТОВ «Компанія «Газенергопостач», з яким, шляхом підписання позивачем заяви-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу, укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №516 від 21.12.2021, загальною вартістю предмету закупівлі - 624170,62 грн (далі - договір).
Згідно з п. 1-2 додатку 3 договору (комерційна пропозиція) ціна (тариф) електричної енергії у тому числі диференційовані ціни (тарифи), яка визначається в акті купівлі-продажу електричної енергії, становить 4,199988 за 1 кВт/год з ПДВ. Загальний обсяг постачання електричної енергії становить - 421000 кВт/год.
Відповідно до п. 9 додатку №3 до договору (комерційна пропозиція), договір вступає в дію з моменту підписання заяви - приєднання, тобто з 21.12.2021 та діє до 31.12.2022.
Відповідно до п. 4 додатку 4 до договору (порядок зміни умов договору), зміна умов договору оформлюється сторонами шляхом підписання додаткової угоди, яка набуває чинності з моменту її підписання сторонами (якщо сторони не погодять інший термін (строк) набрання чинності додатковою угодою) та є невід`ємною частиною договору.
Постачальник, ТОВ «Компанія «Газенергопостач», підписавши договір підтвердив, що має можливість та погоджується виконати домовленість, вказану у договорі та додатках до нього, тобто добровільно взяв на себе зобов`язання поставити споживачу електричну енергію за ціною 4,199988 грн за 1 кВт*год. з ПДВ в обсязі 421000 кВт/год.
У подальшому, між ТОВ «Компанія «Газенергопостач» та Недригайлівською селищною радою укладено додаткові угоди, якими збільшено первісну ціну товару в договорі, що була визначена за результатами переговорної процедури та зменшено обсяг поставок, а саме: 
1) додатковою угодою № 1 від 17.01.2022 збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії до 4,26204 грн з ПДВ (тобто на 1,47 % від початкової ціни). Відповідно до п. 4 додаткової угоди №1 від 17.01.2022 дія додаткової угоди розповсюджується на відносини між сторонами, що виникли з 01.01.2022;
2) додатковою угодою № 2 від 27.09.2022 збільшено ціну за 1 кВт/год електричної енергії до 4,64291 грн з ПДВ (тобто на 10,55 % від початкової ціни). Відповідно до п. 4 додаткової угоди №2 від 27.09.2022 дія додаткової угоди розповсюджується на відносини між сторонами, що виникли з 01.09.2022;
3) додатковою угодою № 3 від 12.10.2022 збільшено ціну за 1 кВт/год. електричної енергії до 4,98539 грн з ПДВ (тобто на 18,70 % від початкової ціни). Відповідно до п. 4 додаткової угоди №3 від 12.10.2022 дія додаткової угоди розповсюджується на відносини між сторонами, що виникли з 01.10.2022. 
За додатковою угодою №4 від 21.12.2022 до договору зміни щодо збільшення вартості електричної енергії не вносились, а стосувались зменшення обсягу закупівлі та суми договору.
Таким чином, внаслідок укладення додаткових угод №1-3 ціну за 1 кВт/год. електричної енергії з дня підписання договору збільшено з 4,199988 грн до 4,98539 грн, тобто в цілому на 18,70%.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі», тут і надалі у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
Указаний Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі»).
Відповідно ч. 2 ст. 632 ЦК України, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.
У абз. 2 ч. 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Отже, Закон України «Про публічні закупівлі» встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме за п. 2 ч. 5 наведеної норми - у випадку коливання цін на ринку товару у бік збільшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару пропорційно її збільшенню, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.
Метою регулювання, передбаченого ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі», а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10%, є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.
У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.01.2024 у справі №922/2321/22 викладено правовий висновок щодо застосування вказаної правової норми (п. п. 88-90 постанови).
Зокрема, згідно з висновками Верховного Суду, ціна товару є істотною умовою договору про закупівлю. Зміна ціни товару в договорі про закупівлю після виконання продавцем зобов`язання з передачі такого товару у власність покупця не допускається.
Зміна ціни товару в бік збільшення до передачі його у власність покупця за договором про закупівлю можлива у випадку збільшення ціни такого товару на ринку, якщо сторони договору про таку умову домовились. Якщо сторони договору про таку умову не домовлялись, то зміна ціни товару в бік збільшення у випадку зростання ціни такого товару на ринку можлива, лише якщо це призвело до істотної зміни обставин, в порядку ст. 652 ЦК України, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
У будь-якому разі ціна за одиницю товару не може бути збільшена більше ніж на 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами в договорі за результатами процедури закупівлі, незалежно від кількості та строків зміни ціни протягом строку дії договору. Тобто під час дії договору про закупівлю сторони можуть неодноразово змінювати ціну товару в бік збільшення за наявності умов, встановлених у ст. 652 ЦК України та п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону №922-VIII, проте загальне збільшення такої ціни не повинно перевищувати 10 % від тієї ціни товару, яка була визначена сторонами при укладенні договору за результатами процедури закупівлі.
Будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі- продажу чи поставки.
Судом також враховуються висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права (пункт 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII), викладені в постанові від 21.11.2025 у справі №920/19/24, зокрема:
« 205. Зміна умов договору про закупівлю щодо збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 % не допускається, в тому числі і у випадку закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
206. Зміни та доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанту визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару та не скасовують встановлену первісною редакцією цього Закону заборону збільшення ціни за одиницю товару більше ніж на 10 %, в тому числі і при здійсненні закупівлі бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
207. Виняток з обмежень, викладений в останньому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII,повинен тлумачитися суто буквально, а тому він стосується лише строків зміни ціни за одиницю товару у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії (дотримання умови про зміну лише раз на 90 днів в цьому випадку не діє) і не визначає верхньої межі збільшення (зміни) ціни за одиницю товару.»
Суд погоджується з прокурором, що спірні додаткові угоди, що були спрямовані на збільшення ціни за одиницю товару, укладені всупереч положень Закону України «Про публічні закупівлі» та є недійсними, виходячи з наступного.
За змістом п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним.
Додатковими угодами №2, №3 до договору передбачено підвищення цін на електричну енергію на 18,70 %, тобто з перевищенням максимального ліміту у 10 %, що не відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».
Згідно з ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Недодержання сторонами вказаних вимог є підставою для визнання недійсним правочину. Таким чином, вбачаються підстави для визнання недійсними вищенаведених додаткових угод до договору, на підставі яких неправомірно підвищено ціни на електричну енергію.
Таким чином, вимоги прокурора щодо визнання недійсними додаткових угод №2, №3 до договору суд визнає законними та обґрунтованими.
За приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Правовим наслідком недійсності додаткових угод є втрата ними чинності з моменту їх укладення та повернення договору в редакції додаткової угоди №1 від 17.01.2022, що передували підписанню відповідних додаткових угод та за якою було підвищено ціну на електричну енергію з 4,199988 грн з ПДВ до 4,26204 грн з ПДВ за 1 кВт/год, тобто на 1,47 % від початкової ціни.
Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Суд погоджується з прокурором, що Недригайлівська селищна рада мала беззаперечне право на отримання електричної енергії за ціною, визначеною в укладеному сторонами договорі в редакції додаткової угоди №1, разом з тим позивач з відповідачем підписали додаткові угоди №2 та №3 внаслідок чого ціну електричної енергії за 1 кВт/год збільшено з 4,199988 грн з ПДВ за 1 кВт*год до 4,98539 грн, а обсяги постачання зменшено.
Відповідно до матеріалів справи Недригайлівська селищна рада фактично отримано (згідно з актами прийняття-передавання товарної продукції - активної електричної енергії):
- відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії №001709 від 12.10.2022 у вересні 2022 року поставлено електричну енергію у кількісті 6391 кВт/год на загальну суму 29672,82 грн з ПДВ за ціною 4,64291 грн за 1 кВт/год, згідно з додатковою угодою №2 від 27.09.2022;
- відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії №001905 від 09.11.2022 у жовтні 2022 року поставлено електричну енергію у кількісті 9479 кВт/год на загальну суму 47256,49 грн. з ПДВ за ціною 4,98539 грн за 1 кВт/год, згідно з додатковою угодою №3 від 12.10.2022;
- відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії №002111 від 12.12.2022 у листопаді 2022 року поставлено електричну енергію у кількісті 8275 кВт/год на загальну суму 41254,08 грн з ПДВ за ціною 4,98539 грн за 1 кВт/год, згідно з додатковою угодою №3 від 12.10.2022;
- відповідно до акту приймання-передачі електричної енергії №002141 від 21.12.2022 у грудні 2022 року поставлено електричну енергію у кількісті 11983 кВт/год на загальну суму 59739,90 грн. з ПДВ за ціною 4,98539 грн за 1 кВт/год, згідно з додатковою угодою №3 від 12.10.2022.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, що набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.
Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України).
Із застосуванням ст. 1212 ЦК України, як правової підстави для повернення коштів, одержаних на підставі недійсних додаткових угод про збільшення ціни товару в договорі про закупівлю, погодилась і Велика Палата Верховного Суду в постанові від 24.01.2024 під час перегляду справи № 922/2321/22.
Враховуючи визнання судом правомірними вимог прокурора щодо визнання додаткових угод №2 та №3 до договору недійсними, зазначені додаткові угоди не породжують правових наслідків.
Загалом, за договором в період з січня 2022 року по грудень 2022 року фактично було поставлено споживачу 102174 кВт/год., за що споживачем фактично сплачено 564171,00 грн.
Водночас, суд дійшов висновку, що якщо враховувати ціну за одиницю товару, визначену умовами додаткової угоди № 1, без врахування оскаржуваних додаткових угод, Недригайлівська селищна рада за 102174 кВт/год мала б сплатити 540226,00 грн бюджетних коштів.
Внаслідок підвищення цін на електричну енергію на підставі оскаржуваних додаткових угод, позивач надмірно сплатив ТОВ «Компанія «Газенергопостач» 23945,00 грн.
Таким чином, грошові кошти в сумі 23945,00 грн є такими, що були безпідставно одержані відповідачем, а тому відповідач зобов`язаний їх повернути.
Враховуючи вищезазначене, та наявність правових підстав для визнання недійсними додаткових угод №2 та №3 до договору про постачання електричної енергії споживачу від 21.12.2021 №516, суд дійшов висновку про правомірність стягнення з ТОВ "Компанія «Газенергопостач» на користь Недригайлівської селищної ради 23945,00 грн надмірно сплачених коштів за цим договором.
Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частин першої, третьої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що прокурором доведено належними та допустимими доказами всі обставини, на які він посилався, як на підставу позову, в зв`язку з чим суд визнає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі з підстав, наведених вище.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат.
При зверненні до суду з позовом прокурором як доказ сплати судового збору додана платіжна інструкція від 21.07.2025 №1230 в сумі 7267,20 грн.
Нормою статті 129 ГПК України встановлено, що судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України прокурору за рахунок відповідача відшкодовується 7267,20 грн судового збору.
Керуючись статтями 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:
1. Позов задовольнити.
2. Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 27.09.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 516 від 21.12.2021, укладеного між Недригайлівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Газенергопостач».
3. Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 12.10.2022 до договору про постачання електричної енергії споживачу № 516 від 21.12.2021, укладеного між Недригайлівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Газенергопостач».
4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Газенергопостач» (вул. О.Береста, буд. 13, м. Суми, 40030; код за ЄДРПОУ 40879290) на користь Недригайлівської селищної ради (вул. Сумська, буд. 4, с-ще Недригайлів, Роменський р-н, Сумська обл., 42100; код за ЄДРПОУ 04390110) 23945,00 грн (двадцять три тисячі дев`ятсот сорок п`ять грн 00 коп.).
8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Газенергопостач» (вул. О.Береста, буд. 13, м. Суми, 40030; код за ЄДРПОУ 40879290) на користь Сумської обласної прокуратури (код за ЄДРПОУ 03527891; 40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 33; р/р №UA598201720343120001000002983 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172) 7267,20 грн (сім тисяч двісті шістдесят сім грн 20 коп.) судового збору.
9. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Повне рішення складено та підписано 11.06.2026

Суддя	В.Л. Короленко