Справа № 683/3868/25
2/683/396/2026 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого – судді Завадської О.П.
секретаря Поважнюк О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старокостянтинові Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (надалі ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС») звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 (надалі відповідач або позичальник) про стягнення заборгованості за кредитним договором №2024558212 від 29 червня 2019 року в сумі 6277,52 грн, судового збору в розмірі 2422,40 грн, витрат на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 29 червня 2019 року між акціонерним товариством «ОТП БАНК» (надалі – АТ «ОТП БАНК») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2024558212, відповідно до умов якого банк надав позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором.
ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуто всіх прав вимоги за кредитним договором №2024558212 від 29 червня 2019 року продукт (POS) разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами, відповідно до договору факторингу №12/4/21 від 12 квітня 2021 року, укладеного між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАІНЯ «УКРФІНАНС ГРУП» (надалі ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП») наступні права вимоги, які були ним набуті на підставі договору факторингу №437/ФК/-20 від 11 грудня 2020 року, укладеним між ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» та товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» (надалі ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС»), які були раніше відступлені по договору №11/2/20 від 11 грудня 2020 року, укладеному між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».
Згідно договору факторингу сума боргу перед ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» є обґрунтованою та документально підтвердженою, та становить 6277,52 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту 4882,65 грн; заборгованість по відсотках 0,69 грн; заборгованість по комісії 1394,18 грн; заборгованість по пені 0 грн.
Відповідач не виконав належним чином повністю умов кредитного договору, що і стало підставою звернення до суду.
Представник позивача клопотав розглянути справу без його участі, не заперечив проти заочного розгляду.
Відповідач відповідно до вимог статей 128, 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про розгляд справи, заяв по суті не подавав, клопотань не заявляв.
Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 08 січня 2026 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 02 лютого 2026 року здійснено перехід від розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2026 року постановлено заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наступне.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29 червня 2019 року між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» було укладено кредитний договір №2024558212.
Відповідно до п.1.1. договору розмір, валюта та цільове призначення кредиту 5196,00 грн на придбання товару, 350,00 грн на сплату додаткових послуг банку, а саме: послуга «СМС-Довідка», загальний розмір кредиту 5546,00 грн. Дата остаточного повернення кредиту 21 червня 2021 року.
Як вбачається з паспорту споживчого кредиту, в ньому визначено умови кредитування окремо для кредиту та кредитної лінії. Так, ліміт кредиту 5546,00 грн; кредитної лінії 4500,00 грн з можливістю збільшення відповідно до кредитного договору. Строк кредитування за кредитом 24 місяці, кредитна лінія 36 місяців з можливістю пролонгації.
На підтвердження заявлених вимог та виконання зобов`зання позивачем долучено копію видаткової накладної №ЧКНМ1-0007 від 29 червня 2019 року, сформовану ТОВ «Комфі Трейд», в якій відображається перелік товарів та послуг, але відсутня відмітка про оплату зазначених товарів та послуг. Також надано копію чеку від 29 червня 2019 року на загальну суму 5196,00 грн.
Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Згідно зі ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Положеннями ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Встановлено, що кредитний договір №2024558212 від 29 червня 2019 року підписаний власноруч позичальником ОСОБА_1 .
Відтак, підписання відповідачем кредитного договору №2024558212 від 29 червня 2019 року підтверджено належними та допустимими доказами.
При укладенні вказаного кредитного договору ОСОБА_1 повідомлено про загальні витрати, які будуть понесені у разі отримання кредиту та щодо розміру відсотків, які відповідач зобов`язаний буде повернути.
Крім того, відповідачем був підписаний особисто паспорт споживчого кредиту, в якому в графі № 3 Основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача зазначено, що відкрита, крім споживчого кредиту на придбання товару, ще й кредитна лінія на 4500,00 грн.
На момент укладення кредитного договору ОСОБА_1 не звертався до позивача із заявою про надання роз`яснень незрозумілих йому умов договору, або за додатковою інформацією щодо умов кредитування, а також з пропозицією про внесення будь-яких змін до запропонованої редакції договору, тим самим фактично погодився зі всіма умовами такого договору.
Зміст кредитного договору свідчить про те, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину: суми кредиту, строку кредитування, розміру та порядку нарахування процентів, порядку здійснення розрахунків, в договорі вказано номер електронного платіжного засобу позичальника, на який здійснено перерахування коштів.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про доведеність наявності кредитних правовідносин між первісним кредитором та відповідачем.
З розрахунків заборгованості та виписки по особовому рахунку за договором №2024558212 від 29 червня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, здійснював покупки, перекази тощо, частково погашав заборгованість. Станом на 11 грудня 2020 року (відступлення права вимоги первинним кредитором АТ «ОТП БАНК») заборгованість становила 6277,52 грн, яка в подальшому не збільшувалась.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт перерахування первісним кредитором АТ «ОТП БАНК» для ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 5196,00 грн, оскільки виписка з особового рахунку є первинним обліковим документом, що підтверджує факт здійснення платіжної операції та всі її реквізити.
Позивач набув право вимоги за кредитним договором №2024558212 від 29 червня 2019 року продукт (POS) разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами згідно договору факторингу №12/4/21 від 12 квітня 2021 року, укладеного між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП», наступні права вимоги, які були ним набуті на підставі договору факторингу №437/ФК/-20 від 11 грудня 2020 року, укладеним між ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», які були раніше відступлені по договору №11/2/20 від 11 грудня 2020 року, укладеному між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС».
Відповідно до реєстру боржників ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №2024558212 від 29 червня 2019 року в сумі 6277,52 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту 4882,65 грн; заборгованість по відсотках 0,69 грн; заборгованість по комісії 1394,18 грн; заборгованість по пені 0 грн.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Суду не надано доказів на спростовування презумпції правомірності договорів факторингу №12/4/21 від 12 квітня 2021 року, №437/ФК/-20 від 11 грудня 2020 року, №11/2/20 від 11 грудня 2020 року.
Щодо розміру заборгованості.
Згідно зі статтею 41 Закону України «Про Національний банк України» та частинами першою, другою статті 68 Закону України «Про банки та банківську діяльність» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.
Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30 грудня 1998 року № 566, чинного на час виникнення спірних правовідносин, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.
Пунктом 5.1 глави 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №254 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.
Згідно з пунктом 5.4 цього Положення, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.
Пунктом 5.6 вказаного Положення визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Подібні висновки зроблені у постанові Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі №214/1423/15-ц (провадження №61-8821св24).
На підтвердження заявлених позовних вимог щодо стягнення заборгованості позивачем було долучено виписку по особовому рахунку, зі змісту якої вбачається, що відповідачу були видані кредитні кошти, якими він користувався, вбачається рух грошових коштів.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №2024558212 від 29 червня 2019 року вбачається, що станом на 11 грудня 2020 року за ОСОБА_1 обліковується заборгованість за наданим кредитом у розмірі 6277,52 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту 4882,65 грн; заборгованість по відсотках 0,69 грн; заборгованість по комісії 1394,18 грн.
10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частини першої, другої та п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.
За пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом – витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини 1 статті 1 та частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Пунктом 5 Правил про споживчий кредит передбачено, що банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Частиною 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частиною 1 та частиною 2 статті 11, частиною 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19, постанові Верховного Суду від 29 листопада 2023 року у справі №461/2857/20.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що у кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частиною 1 та частиною 2 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).
З матеріалів даної справи не вбачається необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги банку, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, банком в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються ОСОБА_1 та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування, комісія за обслуговування основної картки).
Ураховуючи, що товариство не зазначило та не надало доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх банком зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення договору та вимоги про стягнення комісії за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування, комісія за обслуговування основної картки) є нікчемними відповідно до частини 1 та частини 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 січня 2024 року у справі №727/5461/23.
Суд дійшов висновку щодо неправомірності нарахування банком комісії та списання заборгованості в цій частині.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором №2024558212 від 29 червня 2019 року у розмірі 4883,34 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту 4882,65 грн; заборгованість по відсотках 0,69 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову пропорційно задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено на 78% (4883,34 х 100 / 6277,52), то на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1889,50 грн (2422,40 х 78 / 100).
Визначаючи розмір суми наданої правничої допомоги, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, зважаючи на категорію даної справи, яка є малозначною, оскільки розгляд справи проводився за правилами спрощеного позовного провадження без участі представника позивача, а також враховуючи виконану адвокатом роботу, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн, який буде достатнім, співмірним і справедливим, з огляду на категорію та складність цієї справи.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 258-259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд –

ухвалив:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (місцезнаходження: 04112, Київська область, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ 43453613) заборгованість за кредитним договором №2024558212 від 29 червня 2019 року у розмірі 4883,34 грн, із яких: заборгованість по тілу кредиту 4882,65 грн; заборгованість по відсотках 0,69 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (місцезнаходження: 04112, Київська область, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ 43453613) судовий збір у розмірі 1889,50 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» (місцезнаходження: 04112, Київська область, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ 43453613) витрати на правову допомогу у розмірі 1000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга позивачем на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду. У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС», місцезнаходження: 04112, Київська область, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, код ЄДРПОУ 43453613; 
відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Суддя