Справа № 357/6792/26
Провадження № 2-о/357/186/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді – Ярмола О. Я. ,
при секретарі – Вдовика А. В., ,
розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, у залі суду № 5, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білоцерківська міська рада про встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини , - 

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2026 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи тим, що 30.08.2025 відбулася ДТП в результаті якої загинула вся сім`я заявника – дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 та теща ОСОБА_4 . Нотаріусом другої Білоцерківської державної нотаріальної контори Мельничук М, було відкрито спадкову справу після смерті померлої ОСОБА_4 . До спадкової маси входить квартира АДРЕСА_1 . Спадкоємцем першої черги за законом та і за заповітом після смерті ОСОБА_4 могла бути її донька – ОСОБА_2 , яка померла разом з нею ІНФОРМАЦІЯ_1 у ДТП. Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не відкривалася.
Нотаріус видала заявнику постанову про відмову у вчиненні нотаіральної дії від 27.03.2026 за № 695 про те, що відсутня інформація про родинні стосунки між ним та тещою ОСОБА_4 , а тому порадили встановити в судовому порядку факт проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.
Заявник зазначає, що з 01.01.2019 по початок 2020 заявник спільно, однією сім`єю, проживав із дружиною ОСОБА_2 та тещою ОСОБА_4 за адресою по АДРЕСА_2 . 
З 01.01.2020 року заявник із сім`єю переїхав проживати в квартиру АДРЕСА_1 . Дане помешкання придбала теща ОСОБА_4 і всі разом вселилися в її квартиру. ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя ОСОБА_5 народився син ОСОБА_6 . Вся сім`я разом постійно проживала в квартирі АДРЕСА_1 , до дня трагедії - одночасної загибелі тещі, дружини, сина заявника. Місце проживання заявника було зареєстроване в цій квартирі з 16.11.2021р. Заявник, як зять, чоловік та батько померлих своїх членів сім`ї, є спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , як такий, що проживав з нею однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. А тому заявник просить суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Протоколом автоматизованого розподілу справ, головуючим суддею визначено суддю Ярмолу О.Я. (а.с.22)
Ухвалою судді від 30.04.2026 року дану справу було прийнято та відкрито провадження, призначено до розгляду, а також витребувано від державного нотаріуса Другої Білоцерківської державної міської нотаріальної контори Мельничук М.В. матеріали спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 
19.05.2026 до суду надійшла копія витребуваної спадкової спарви до майна померлої ОСОБА_4 . 
В судовому засіданні заявник та його представник адвокат Войтко Т.П. підтримали заявлені вимоги, просили задовольнити заяву.
Заінтересована особа: Білоцерківська міська рада не направили в судове засідання свого представника, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином.
Заслухавши позицію учасників судового процесу, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 13.07.2019 року заявник ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 (а.с.63).
Встановленим є те, що 30.08.2025 року відбулася ДТП, в результаті якої загинули дружина заявника ОСОБА_2 , дитина заявника ОСОБА_3 та теща заявника ОСОБА_4 . Зазначене підтверджено свідоцтвом про смерть вказаних осіб (а.с. 15, 48, 53) .
На момент відкриття спадщини після загиблих членів сім`ї заявник був зареєстрований разом з дружиною, дитиною, тещою ОСОБА_4 в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.10,16). 
Зібраними матеріалами справи та матеріалами витребуваної судом спадкової справи №452/2025 підтверджено, що 11.09.2025 року до Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори звернувся ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 (а.с.46) 
З матеріалів вказаної спадкової справи вбачається, що ОСОБА_4 за життя склала заповіт на ім`я своєї доньки ОСОБА_2 та заповіла все своє майно доньці (а.с.52).
Встановлено, що син спадкодавця ОСОБА_4 – ОСОБА_7 10.09.2025 року подав нотаріусу Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини, що належить його матері ОСОБА_4 (а.с.58)
Листом-роз`ясненням державного нотаріуса Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори М.Мельничук було повідомлено заявника про необхідність підтвердити родинні стосунки з померлою ОСОБА_4 та рекомендовано заявнику звернутися до суду (а.с.590.
27.03.2026 державний нотаріус Другої Білоцерківської державної нотаріальної контори М.Мельничук винесла постанову №695 про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало ОСОБА_4 (а.с.61).
Заявник суду пояснив, що проживав однією сім`єю з ОСОБА_2 , а з січня 2019 року вони забрали з міста Чернігів матір дружини ОСОБА_4 і всі разом мешкали в квартирі АДРЕСА_3 . ОСОБА_4 мала намір продати в м. Чернігів свою квартиру та повністю переїхати жити в м. Біла Церква до доньки. В липні 2019 року заявник зареєстрував шлюб з донькою ОСОБА_4 , всі разом шукали придбати квартиру для спільного проживання. Та в кінці 2020 року переїхали проживати в квартиру АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народився син ОСОБА_6 . Всі члени сім`ї були зареєстровані за однією адресою в квартирі АДРЕСА_1 . Заявник стверджує, що проживав із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років в одному помешканні.
Допитана в якості свідка, ОСОБА_8 , яка приходиться заявнику мамою, дала суду показання, що вона перебувала в дружніх, теплих родинних відносинах з невісткою та її мамою, з початку 2019 року, певний час вони проживали в одному помешканні по АДРЕСА_4 , а потім сваха ОСОБА_4 продала в м. Чернігові свою квартиру та придбала квартиру в АДРЕСА_5 , де вона поселилася з донькою, зятем, а потім народився онук ОСОБА_3 . Всі разом, постійно мешкали в одній квартирі, робили ремонт, купували меблі, побутові речі. ОСОБА_4 загинула в ДТП разом з донькою ОСОБА_2 і однорічним онуком ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_9 , яка проживає по-сусідству із заявником, дала суду показання, що в 2020 році в будинок АДРЕСА_6 вселилася чудова сім`я – подружжя ОСОБА_5 та їхня мама ОСОБА_4 . Свідок часто зустрічала ОСОБА_4 , яка гляділа онука ОСОБА_6 , гуляла з ним на вулиці. Це була дуже позитивна сім`я, жили всі разом в одній квартирі.
Свідок ОСОБА_10 , яка проживала по-сусідству з ОСОБА_4 , в буд. АДРЕСА_6 , дала суду показання, що була в гарних відносинах із сусідкою ОСОБА_4 , ходили в гості одна до одної. Свідок з ОСОБА_4 часто зустрічалися, спілкувалися. ОСОБА_4 проживала з донькою ОСОБА_11 , зятем ОСОБА_12 та онуком ОСОБА_6 . Це була дуже гарна і позитивна сім`я. ОСОБА_13 був у них господарем, його часто хвалила ОСОБА_4 , дуже поважала свого зятя, бо він працьовитий, все по дому робив своїми руками, допомагав по господарству. ОСОБА_13 вихований хлопець, привітний, часто допомагав свідку піднести речі. 
Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1 ст.1269 ЦК України).
При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.
Згідно ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. 
Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті – ІНФОРМАЦІЯ_1 , в одному помешканні, однією сім`єю, знайшов своє підтвердження під час розгляду даної справи на підставі досліджених судом доказів. Зокрема, були досліджені письмові докази справи, фотосвітлини родини, відібрані показання свідків. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.
Враховуючи вищевикладене та те, що встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Керуючись ст.ст. 11, 13,293,294,315,319,259,263-265, 354 ЦПК України, суд –

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.
Встановити факт проживання ОСОБА_1 15.07.1988 разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю, не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто з січня 2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. 
Повний текст рішення виготовлено 29.05.2026р. 

Суддя   	О. Я. Ярмола