справа № 492/523/26
провадження № 3/492/127/26

ПОСТАНОВА
Іменем України
06 травня 2026 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Варгаракі С.М., при секретарі судового засідання Богдан А.І., за участю захисника адвоката Вінчковського В.Л. (дистанційно), особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, молодшого лейтенанта юстиції офіцера управління ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
встановив:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОДО № 105 про військове адміністративне правопорушення, офіцер управління ІНФОРМАЦІЯ_2 молодший лейтенант юстиції ОСОБА_1 , під час надання відповіді вихідний номер 1276/665 на запит від 25 березня 2026 року за 2874/720 ІНФОРМАЦІЯ_3 в порушення вимог статті 4, пункту 16 статті 7 Закону України «Про Військову службу правопорядку в Збройних Силах України», пунктів 2, 3 розділу ІV Інструкції надав завідомо неправдиву інформацію щодо закінчення строків зберігання відеозаписів, а також не доповів керівнику ТЦК та СП про необхідність продовження строків зберігання відеозаписів на сервері, що призвело до їх втрати, нехтуючи вимогам керівних документів, що регламентували його діяльність, діючи в умовах особливого періоду, маючи реальну можливість для належного виконання службових обов`язків, недбало поставився до військової служби, у зв`язку з чим такі дії призвели до неможливості проведення повної, всебічної та об`єктивної перевірки документів посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 та зверненням громадянки ОСОБА_2 щодо можливих неправомірних дій військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 під час здійснення заходів оповіщення та перевірки військово-облікових документів громадянина ОСОБА_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 17215 КУпАП.
До суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування клопотання посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений без його участі та за відсутності захисника, він не був уповноважений представником ТЦК та СП на здійснення заходів оповіщення, не призначався наказом керівника ТЦК та СП відповідальною особою за облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відео реєстраторів, а також не є керівником ТЦК та СП, який безпосередньо відповідає за інформацію, отриману за допомогою портативних відео реєстраторів. ОСОБА_1 зазначив, що він не є військовою службовою особою, не є військовим начальником органу військового управління, не належить до командування, не наділений організаційно-розпорядчими чи адміністративно-господарськими обов`язками, у зв`язку з чим не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 17215 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні військового адміністративного правопорушення не визнав.
У судовому засіданні адвокат Вінчковського В.Л., який брав участь у судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції, просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку адвоката, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд вважає, що в судовому засіданні винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому військового адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження і він не підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 17215 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 17215 КУпАП, а справа на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Відповідно до частини 1, частини 2 статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.
Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та діє дотепер.
Частиною 1 статті 17215 КУпАП передбачено відповідальність за недбале ставлення військової службової особи до військової служби.
Частиною 2 статті 17215 КУпАП передбачено відповідальність за діяння, передбачене частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Безпосереднім об`єктом правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 КУпАП, є встановлений порядок службової діяльності у сфері реалізації військовими службовими особами своїх прав і виконання обов`язків.
З об`єктивної сторони це правопорушення характеризується суспільно небезпечною бездіяльністю у вигляді недбалого ставлення до служби, суспільно небезпечними наслідками у вигляді істотної шкоди і причинним зв`язком між вказаними бездіяльністю і наслідками.
Недбале ставлення до військової служби характеризується невиконанням або неналежним виконанням військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, інструкціями, наказами через несумлінне ставлення до них; наявністю негативних наслідків, що порушують встановлений порядок здійснення військовими службовими особами своїх функцій щодо забезпечення належного рівня військової дисципліни, статутного порядку, збереження військового майна, що є складовою воєнної безпеки України.
Тобто, недбале ставлення до військової служби передбачає невиконання або належне виконання військовою службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них.
Невиконання службових обов`язків полягає у невиконання дій, які входять до службових обов`язків.
Неналежне виконання службових обов`язків полягає в нечіткому, формальному або неповному здійсненні обов`язків.
Верховний Суд у своїй постанові від 21 травня 2021 року у справі № 185/12161/15-к вказав, що при встановленні недбалого ставлення до військової служби у формі невиконання службових (посадових) обов`язків необхідно встановити, що винний зобов`язаний був вчинити ті дії, невиконання яких ставиться йому за вину. Військова службова особа може відповідати за недбале ставлення до військової служби лише у тому випадку, коли вона не тільки повинна була через свій службовий обов`язок виконати ті чи інші дії, але й могла, тобто мала реальну можливість виконати їх належним чином. Якщо військова службова особа перебувала у таких умовах, за яких не мала фактичної можливості належно виконати свої службові (посадові) обов`язки, то відповідальність за недбале ставлення до військової служби виключається.
Так, у відповідності до п. 1, п. 3 розділу II Інструкції із застосування територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-та відеофіксації, затвердженої наказом Міністерства оборони України №532 від 06.08.2024 (далі - Інструкція), що наказом керівника ТЦК та СП призначається відповідальна особа з числа посадових осіб ТЦК та СП (далі - відповідальна особа), яка забезпечує: 1) зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів; 2) зберігання, видачу та приймання карт пам`яті; 3) неможливість зміни системної дати та часу; 4) облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів; 5) належне ведення відповідної документації. Портативні відеореєстратори та карти пам`яті зберігаються у службових приміщеннях ТЦК та СП та видаються уповноваженим представникам під підпис у Журналі обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті.
Крім того, пунктом 1, пунктом 2 розділу IV Інструкції вивантаження відеозаписів з карт пам`яті портативних відеореєстраторів на сервер зберігання відеозаписів здійснюється шляхом приєднання карти пам`яті до спеціального обладнання в автоматичному режимі за допомогою спеціального програмного забезпечення або в інший спосіб, визначений виробником цього сервера. Сервер зберігання відеозаписів повинен розміщуватися в межах контрольованої зони та не мати з`єднань з будь-якими глобальними мережами. Строк зберігання на сервері фото- та відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 днів з дати завантаження відповідної інформації.
Відповідно до пункту 3 розділу IV Інструкції строк зберігання відеозаписів за рішенням керівника ТЦК та СП може бути збільшено у разі: використання їх у рамках розслідування кримінального провадження та/або в провадженнях у справах про адміністративні правопорушення як джерел доказів; під час розгляду скарг на дії чи бездіяльність уповноважених представників під час здійснення їх повноважень; під час надання інформації на адвокатський запит або запит правоохоронного органу; фіксації надзвичайних подій за участю особового складу ТЦК та СП; інших подій, якщо вони можуть бути використані в процесі службової діяльності ТЦК та СП, під час проведення службових розслідувань.
Так, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 02 березня 2026 року звернулася із заявою до Територіального управління Державного бюро розслідування, розташоване у м. Миколаєві щодо проведення перевірки законності утримання її чоловіка ОСОБА_3 . Листом Територіального управління Державного бюро розслідування, розташоване у м. Миколаєві № А-379/мк/16-05-1031/26 від 02 березня 2026 року встановлено відсутність ознак вчинення кримінальних правопорушень та направлено на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 звернення для розгляду в межах компетенції та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
ІНФОРМАЦІЯ_6 організувало перевірку зазначених фактів, у зв`язку з чим направило лист № 2874/720 від 25 березня 2026 року до ІНФОРМАЦІЯ_7 щодо надання відеозаписів з портативних нагрудних відео реєстраторів (бодікамер) перевірки посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 військово-облікових даних громадянина ОСОБА_3 (у разі відсутності таких відеозаписів зазначити причину).
На виконання вищезазначеного листа, ІНФОРМАЦІЯ_8 надав лист № 943/569/ВихЗПІ від 26 березня 2026 року, підписаний т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_4 , виконавець Чернишов Є., з якого слідує, що відеозапис з портативних нагрудних камер надати не представляється можливим у зв`язку закінченням строку зберігання.
Так, відповідно до копії наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_10 від 25 лютого 2026 № 646 «Про організацію роботи груп оповіщення військовослужбовців» 01 березня 2026 року було організовано 7 груп сповіщення на території Болградського, Арцизького, Бессарабського та Одеського районів.
Проте, перевіркою встановлено що відеозаписи з карт пам`яті портативних відеореєстраторів (бодікамер) за вказаних період не зберіглися.
ОСОБА_1 наказом № 322 від 18 листопада 2025 року призначений на посаду офіцера управління ІНФОРМАЦІЯ_2 з 18 листопада 2025 року. 
Порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності передбачає перевірку судом обставин, зазначених у протоколі, зокрема в частині недбалого ставлення військової службової особи до військової служби, на підставі наданих суду матеріалів. Інакше кажучи, суд, вирішуючи відповідне питання, не може вийти за межі фабули правопорушення, зазначеної у протоколі, а повинен досліджувати саме ті обставини, які зафіксовані уповноваженою особою, що склала протокол. Суд зобов`язаний перевірити правильність кваліфікації діяння та наявність у діях особи ознак недбалого ставлення до військової служби, спираючись виключно на встановлені факти і надані матеріали справи, без виходу за межі обвинувачення, сформульованого у протоколі про адміністративне правопорушення.
Суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення від 9.06.2011, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016).
Зі змісту протоколу вбачається, що уповноважена особа поставила ОСОБА_1 у вину те, що він, будучи військовослужбовцем за контрактом, який проходить службу на посаді офіцера управління ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час надання відповіді вихідний номер 1276/665 на запит від 25 березня 2026 року за 2874/720 ІНФОРМАЦІЯ_3 в порушення вимог статті 4, пункту 16 статті 7 Закону України «Про Військову службу правопорядку в Збройних Силах України», пунктів 2, 3 розділу ІV Інструкції надав завідомо неправдиву інформацію щодо закінчення строків зберігання відеозаписів, а також не доповів керівнику ТЦК та СП про необхідність продовження строків зберігання відеозаписів на сервері, що призвело до їх втрати, нехтуючи вимогам керівних документів, що регламентували його діяльність, діючи в умовах особливого періоду, маючи реальну можливість для належного виконання службових обов`язків, недбало поставився до військової служби, у зв`язку з чим такі дії призвели до неможливості проведення повної, всебічної та об`єктивної перевірки документів посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 та зверненням громадянки ОСОБА_2 щодо можливих неправомірних дій військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_4 під час здійснення заходів оповіщення та перевірки військово-облікових документів громадянина ОСОБА_3 .
За змістом статей 245, 251, 252, 280 КУпАП під час розгляду справи суд зобов`язаний всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, перевірити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна саме дана особа у його вчиненні, а також оцінити докази в їх сукупності. При цьому доказами є будь-які фактичні дані, на основі яких у встановленому законом порядку встановлюється наявність чи відсутність правопорушення, а обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Із долучених до справи матеріалів судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом на посаді офіцера управління ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак ОСОБА_1 не є відповідальною особою за зберігання відеозаписів та надання відповідної інформації щодо строків зберігання відеозаписів, а також, відповідно до функціональних обов`язків офіцера управління ІНФОРМАЦІЯ_9 до посадових обов`язків ОСОБА_1 не належить зберігання відповідних відеозаписів та доведення до відома керівника про необхідність продовження строку їх зберігання. 
Крім того, згідно з матеріалами справи лист щодо неможливості надання відеозаписів, у зв`язку із закінченням строків їх зберігання було підписано саме т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_4 , а не самим ОСОБА_1 відносно якого складено протокол про військове адміністративне правопорушення.
Таким чином, покладення на ОСОБА_1 відповідних спеціальних обов`язків матеріалами справи не підтверджується. 
Надані до справи службова характеристика, витяг із наказу про призначення на посаду, копія посвідчення офіцера, припис на проведення перевірки, а також інші долучені документи підтверджують окремі організаційні обставини, пов`язані з проходженням служби та проведенням перевірки, однак не підтверджують самі по собі об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, яка інкримінується ОСОБА_1 . 
Суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14 лютого 2008 року у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року, «Барбера, Мессеге і Ябардо про Іспанії» від 6 грудня 1998 року, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
За таких обставин, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 17215 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення.
З урахуванням викладеного та керуючись принципом доведеності вини поза розумним сумнівом, суд вважає недоведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 17215 КУпАП, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 1, 2, 7, 9, 172-15, 221, 245, 247, 251, 252, 255, 260, 265-1, 266, 278-280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -
постановив:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення № 492/523/26 відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 17215 КУпАП – закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Арцизького районного суду
Одеської області       Варгаракі С.М.