Справа № 420/7351/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,– 

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ), у якому позивач просить суд: - визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо та безпідставну не виплату йому пенсії за березень місяць 2026 року, яка за нормами Закону України № 2262-ХІ, встановлена йому довічно; - зобов`язати ГУ ПФУ здійснити нарахування та виплату йому пенсії за березень місяць 2026 року в повному розмірі; - зобов`язати ГУ ПФУ виконати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року № 420/24318/25 щодо перерахунку та виплати йому пенсії та поновити виплату пенсії в повному обсязі; - зобов`язати ГУ ПФУ виплатити йому моральну шкоду, яка причинена шляхом припинення виплати йому пенсії за березень місяць 2026 року в розмірі 26000 грн.
Ухвалою суду від 20.03.2026 року відмовлено у відкритті провадження у справи за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області в частині позовних вимог про зобов`язати ГУ ПФУ виконати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року № 420/24318/25 щодо перерахунку та виплати йому пенсії.
Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Одеській області в частині позовних вимог про визнання протиправними дій щодо та безпідставну не виплату пенсії за березень місяць 2026 року, яка за нормами Закону України № 2262-ХІ, встановлена довічно; - зобов`язання ГУ ПФУ здійснити нарахування та виплату пенсії за березень місяць 2026 року в повному розмірі; - зобов`язання поновити виплату пенсії в повному обсязі; - зобов`язання виплатити моральну шкоду, яка причинена шляхом припинення виплати мені пенсії за березень місяць 2026 року в розмірі 26000 грн. 
Вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою суду від 31.03.2026 року виправлена описка допущена в ухвалі суду від 20.03.2026 року щодо зазначення вірного прізвища позивача.
Позивач у позові зазначив, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі-Закон № 2262-XII) 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року № 420/24318/25, яке набрало законної сили 28.10.2025 року було зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок його пенсії з 01.02.2023 року за довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 № Ю0119141 від 22.05.2025 року про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, з рахуванням раніше проведених виплат. 
Відповідач протягом тривалого часу не виконує зазначене рішення, а з березня місяця 2026 року припинив взагалі нарахування та виплату пенсію, яка за графіком виплат пенсії отримувачів, відповідно до Закону № 2262-XII, проведена 05 березня 2026 року. Підстави для припинення виплати йому пенсії відсутні.
Позивач вважає таки дії протиправними, а також вважає, що він має право на відшкодування моральної шкоди та просив задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою суду від 03.04.2026 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження у цій справі. Роз`яснено позивачу, що він має право звернутися до суду із заявою про залишення позову без розгляду в порядку ст. 240 КАС України або ж із заявою про відмову від позову на підставі ч.1 ст.189 КАС України. 
Ухвалою суду від 27.04.2026 року зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області надати суду належним чином засвідчені копії перерахунків пенсії ОСОБА_1 : - здійснених на виконання рішення суду від 25.09.2025 року; - з 01.01.2026 року; - відомості щодо нарахованої та виплаченої пенсії за березень 2026 року.
Відповідач надав докази на виконання ухвали суду, відзив на позов не надав.
Отже предметом розгляду по даній справі є позовні вимоги позивача до ГУ ПФУ про визнання протиправними дій щодо та безпідставну не виплату пенсії за березень місяць 2026 року, яка за нормами Закону України № 2262-ХІ, встановлена довічно; - зобов`язання ГУ ПФУ здійснити нарахування та виплату пенсії за березень місяць 2026 року в повному розмірі; - зобов`язання поновити виплату пенсії в повному обсязі; - зобов`язання виплатити моральну шкоду, яка причинена шляхом припинення виплати мені пенсії за березень місяць 2026 року в розмірі 26000 грн. 
Справа розглянута у письмовому провадженні.
Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно із ч.2 ст.9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч.3 ст.9 Закону №2011-ХІІ).
Так, ст. 43 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано ст.63 Закону №2262-ХІІ, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Згідно з відомостями автоматизованої системи діловодства суду позивач неодноразово звертався до суду за захистом порушених пенсійних прав.
Зокрема, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 року по справі № 420/24318/25 задоволений частково позов ОСОБА_1 . Визнано протиправними дії ГУ ПФУ та зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 року за довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 № ЮО119141 від 22.05.2025 року про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року, з рахуванням раніше проведених виплат.
Згідно з наданими відповідачем на виконання ухвали суду доказами рішення суду від 25.09.2025 року по справі № 420/24318/25 виконано. 
Пенсія позивача перерахована, проте ГУ ПФУ застосував обмеження максимальним розміром пенсії, а також застосував положення постанови Кабінету Міністрів України від 30.12.2025 № 1778.
За відомостями автоматизованої системи діловодства суду позивач подав до суду 10.04.2026 року позов про протиправні дії ГУ ПФУ щодо обмеження максимального розміру його пенсії (справа №420/10564/26). Ухвалою суду від 15.04.2026 року відкрито провадження у справі.
Відповідачем також надані відомості щодо перерахування виплат пенсіонеру ОСОБА_1 з січня 2026 року по травень 2026 року, згідно з якою позивачу пенсія позивачу за березень 2026 року виплачена, але із запізненням, а саме 23.04.2026 року. 
Позивач просить зобов`язати відповідача виплатити йому моральну шкоду, яка причинена шляхом припинення виплати йому пенсії за березень місяць 2026 року в розмірі 26000 грн.
Суд вважає, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача виплатити йому моральну шкоду не підлягають задоволенню, оскільки жодного обґрунтування цих вимог позивачем у позові не наведено, не вказано які негативні наслідки спричинені позивачу та наявність причинного зв`язку між протиправними діями (бездіяльністю) суб`єкта владних повноважень та негативними наслідками.
Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Статтями 72-76 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи викладене, оцінивши достовірність та достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, відповідно до свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Керуючись статтями 2,3,6,7,8,9,12,139,241-246 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, код ЄДРПОУ 20987385) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.
Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва 

.