ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року	Справа № 495/4562/26	
 	Номер провадження 1-кп/495/625/2026	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження у приміщенні суду в м. Білгороді-Дністровському кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2023 за реєстраційним №12023164250000526 за обвинуваченням
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Дмитрівка Болградського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із вищою освітою, лікаря стоматолога-терапевта Одеської обласної базової МЕДУ БМЦ ОНМЕДУ, раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
УСТАНОВИВ :
1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 , 08 грудня 2023 року, маючи на меті здійснити безперешкодний перетин транзитної ділянки автодороги «Одеса-Рені», всупереч вимог «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, прибув на контрольний пункт «Маяки», який розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, автодорога Одеса – Рені, 49 км.
В цей же день, близько 16 години 08 хвилини, під час проходження прикордонного паспортного контролю, ОСОБА_3 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що документи є підробленими, оскільки не отримував їх в порядку, передбаченому вимогою ч. 13 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та в порядку визначеному «Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402, не проходив обов`язковий медичний огляд військово – лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , пред`явив співробітнику СБУ ОСОБА_4 тимчасове посвідчення військовозобов`язаного серії НОМЕР_1 від 11.07.2023 та довідку військово-лікарської комісії № 15/2/24 від 11.07.2023, які нібито видані ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповнені на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які містять недостовірні відомості про непридатність останнього до військової служби та які не відповідають аналогічним документам, що видавались (видаються) уповноваженими установами на території України, тобто використав завідомо підроблені документи. 
2. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Такими діями, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, що полягає у використанні завідомо підробленого документа.
3. Оцінка встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Судом встановлено, що відповідно ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , прокурором ОСОБА_6 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
При цьому до суду разом із обвинувальним актом подано заяву щодо визнання винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складена в присутності захисника.
Прокурор подав клопотання, в якому просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи викладене, а також те, щоОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , у якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і погоджується з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого з урахуванням його клопотання, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному статтями 381 - 382 КПК України.
При цьому, в силу дії частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Діючи відповідно до вимог частин 1, 2 ст. 17, статей 369-371, 374, ч. 3 ст. 381, ч. 2 ст. 382 КПК України суд перевірив обставини, які встановлені органом досудового розслідування, та які не оспорюються учасниками судового провадження. 
Зокрема, судом досліджено: протокол огляду місця події від 08.12.2023 з фото таблицями, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 09.12.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 09.12.2023, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 09.12.2023, відповідь ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.07.2024 № 5113, висновок експерта №47-254/57 від 30.08.2024, відповідь ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22.05.2024 № 4751, протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 19.05.2026, протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 19.05.2026, протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 19.05.2026, протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 24.05.2026.
Аналізуючи та оцінюючи наведене суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.
4. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання  ОСОБА_3 не встановлено.
5. Мотиви призначення покарання.
Оскільки в ході судового розгляду було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, необхідно призначити йому покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, у вчиненні якого визнається винуватим  ОСОБА_3 згідно із ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, дані про особу винного, а саме те, що  ОСОБА_3 раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога не перебуває, при цьому, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Виходячи із засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.
За таких обставин справи, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити  ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст.358 КК України.
Таким чином, суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
6. Інші рішення щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
У цьому кримінальному провадженні проводилася судово-технічна експертиза документів (№47-254/57 від 30.08.2024), витрати на проведення якої становлять 9550 грн 80 коп.
Процесуальні витрати за проведення цієї судової експертизи, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню із ОСОБА_3 , оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертизи в межах кримінального провадження №12023164250000526.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Також відповідно до ст. 174 КПК України слід скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 19.05.2026.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався і суд вважає, що до набрання вироком законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому обирати немає необхідності. 
Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлений. 
Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмір п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме: арешт, застосований ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 19.05.2026, справа № 496/8575/23 (провадження 1-кс/496/801/26) – скасувати. 
Речові докази: 
- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_4 номер НОМЕР_1 від 11.07.2023, довідку ВЛК на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане ІНФОРМАЦІЯ_5 №15/2/24 від 11.07.2023 року – залишити в матеріалах справи.
Процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи документів №47-254/57 від 30.08.2024 на суму 9550 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 80 копійок стягнути із ОСОБА_3 на користь держави.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов не заявлений. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя          ОСОБА_10