номер провадження справи 4/53/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2026 Справа № 908/947/26
м.Запоріжжя Запорізької області 

за позовом Акціонерне товариство “УКРГАЗВИДОБУВАННЯ”, (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28), представник позивача адвокат Юрченко Павло Юрійович, (36000, м. Полтава, вул. Небесної Сотні, буд. 9/17)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “ХОЗХІМСЕРВІС”, (69118, м. Запоріжжя, вул. Володимира Українця, буд. 5Б, офіс 107) 
про зобов`язання повернути майно 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Зінченко Н.Г. 
при секретарі судового засідання Проценко І.Е.

За участю представників сторін:
від позивача – Лисенко В.С., на підставі довіреності №2-135д від 05.06.2026 та адвокатського свідоцтва серії ДН №5146 від 30.08.2018 (в режимі відеоконференції);
відповідач – не з`явився

16.04.2026 через підсистему “Електронний суд” ЄСІКС до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № 3, сформована в підсистемі “Електронний суд” ЄСІКС 16.04.2026, (вх. № 1135/08-07/26 від 16.04.2026) Акціонерного товариства “УКРГАЗВИДОБУВАННЯ”, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю “ХОЗХІМСЕРВІС”, м. Запоріжжя про зобов`язання повернути майно, а саме: 2 (дві) плити аеродр. ПАГ-14 600х2000х140.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2026 справу № 908/947/25 за вищевказаною позовною заявою розподілено судді Зінченко Н.Г.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/947/26 та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, справі присвоєно номер провадження справи 4/53/26, підготовче засідання призначено на 20.05.2026.
20.05.2026 до судового засідання в режимі відеоконференції приєднався представник позивача. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання відповідача було повідомлено належним чином, про причину неявки суду не повідомляв. Заяв та клопотань на адресу суду від відповідача не надходило. 
В судовому засіданні суд з`ясував наявність письмових заяв по суті спору, представник позивача повідомив суду, що всі письмові заяви по суті спору ними вже подані та більше подаватися не будуть.
Ухвалою від 20.05.2026 закрито підготовче провадження у справі № 908/947/26, призначено справу до судового розгляду по суті на 22.06.2026
Судове засідання 22.06.2026 проводилось за участі представника позивача в режимі відео конференції.
Відповідач у судове засідання представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.
В судовому засіданні 22.06.2026 справу розглянуто, на підставі ст. 240 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та долучених судом до матеріалів справи.
Частиною 5 ст. 242 ГПК України унормовано, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі шляхом надсилання до електронного кабінету у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Згідно п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Як вбачається з матеріалів справи, копії ухвал суду від 21.04.2026, від 20.05.2026 доставлені до електронного кабінету відповідача 21.04.2026 та 22.05.2026, відповідно, про що свідчать наявні в матеріалах справи Довідки Господарського суду Запорізької області про доставку електронного листа.
Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання у справі № 908/947/26. 
Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі “Пономарьов проти України” від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України “Єдиний державний реєстр судових рішень” http://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України “Про доступ до судових рішень” № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.
У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Також судом враховано, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа “Скопелліті проти Італії” від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа “Папахелас проти Греції” від 25.03.1999).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі “Смірнова проти України”).
Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі “Красношапка проти України”, від 02.12.2010 “Шульга проти України”, від 21.10.2010 “Білий проти України”).
Дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вирішив за можливе розглядати справу по суті в судовому засіданні 22.06.2026 за відсутністю відповідача, оскільки його неявка не перешкоджає вирішенню спору. 
Заявлені позивачем вимоги викладені в позовній заяві та ґрунтуються на положеннях ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 610,629 ЦК України та вмотивовані невиконанням відповідачем обов`язку щодо повернення на вимогу позивача матеріальних цінностей, переданих йому згідно договору підряду №759/18 від 21.06.2018 на будівництво бурового майданчика оціночно-експлуатаційної свердловини №206 Березівського ГКР та під`їзної дороги, а саме: двох плит аеродр. ПАГ-14 6000х2000х140. За твердженням позивача, невикористання відповідачем при виконання робіт вказаного майна підтверджується змістом підписаного представником відповідача без зауважень Інвентаризаційного опису товарно-матеріальних цінностей по складу №7022 від 01.09.2024, які обліковуються як передані за Договором №759/18 а саме: дві плити аеродр. ПАГ-14 6000х2000х140, а також узгодженими сторонам в рамках цього Договору актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та Довідками форми КБ-3. На направлену позивачем вимогу №ПГВ0004.1.21-650 від 07.03.2025 щодо повернення належного йому майна відповідач відповіді не надав, майно не повернув, його вартість не відшкодував. 
Письмового відзиву на позовну заяву у встановлені судом строки відповідач суду не надав. 
Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У зв`язку із не поданням відповідачем відзиву на позовну заяву відповідь на відзив на позовну заяву від позивача не надходила. 
За таких обставин, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.
Розглянувши зібрані у справі письмові докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд 

УСТАНОВИВ

Акціонерним товариством “УКРГАЗВИДОБУВАННЯ” (Замовником, позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Хозхімсервіс” (Підрядником, відповідачем у справі) 21.06.2018 укладений договір № 759/18 (надалі – Договір). 
Відповідно до п.1.1 Договору – в порядку та на умовах визначених цим Договором, дотримуючись технічних вимог та схем, зазначених у Додатках до цього Договору, Підрядник на свій ризик, своїми силами і засобами, а також необхідними матеріалами, на підставі Заявки Замовника на будівництво майданчика (надалі Заявка), форма якої узгоджена Сторонами у Додатку №5 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною, зобов`язується виконати Будівництво бурового майданчика оціночно-експлуатаційної свердловини №206 Березівського ГКР та під`їзної дороги, а саме: розробити відповідно до чинного законодавства України проектно-кошторисну документацію на об`єкт, виконати будівництво бурового майданчика та під`їзної дороги (включаючи будівництво амбарів) відповідно до проектно-кошторисної документації із застосуванням власних матеріалів чи матеріалів, наданих Замовником, їх транспортування зі складу(ів) Замовника до будівельного майданчика чи/та з будівельного майданчика на майданчик відповідно до Заявки Замовника, (надалі – Роботи), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити вартість фактично виконаних Робіт.
Найменування об`єкту: «Будівництво бурового майданчика оціночно-експлуатаційної свердловини №206 Березівського ГКР та під`їзної дороги» (п. 1.1.1 Договору).
За визначенням п. 3.1.8, п. 3.1.9, 3.1.11 Договору, Підрядник зобов`язаний:
- у випадку виконання Робіт із використанням матеріалів Замовника, виконати вантажно-розвантажувальні роботи щодо матеріалів, наданих Замовником, їх транспортування зі складу(ів) Замовника, що зазначені в Додатку №1 до Договору, до будівельного(их) майданчика (Місця виконання Робіт);
- прийняти за Актом(ами) приймання-передачі майна/матеріалів Замовника, форма якого вказана у Додатку № 5 до цього договору і є його невід`ємною частиною, матеріали Замовника у кількості, необхідній для виконання робіт, вказаних у Заявці Замовника, та надати Замовнику письмовий звіт про його використання не пізніше 5 робочих днів з дати підписання Сторонами Акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних робіт (Форма КБ-3). У випадку утворення залишків матеріалів, повідомити про це Замовника, та за вказівкою Замовника повернути такі матеріали на склад Замовника чи транспортувати його на вказаний Замовником будівельний майданчик. 
- щомісячно надавати Замовнику Акт(и) приймання виконаних будівельних робіт (форма Кб-2в) та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3), оформлені відповідно до вимог чинного законодавства. Після закінчення робіт з облаштування бурового майданчику (об`єкту) передати Замовнику об`єкт будівництва за актом приймання-передачі майданчику (об`єкту).
У відповідності до п. 4.6 Договору, Підрядник забезпечує виконання Робіт власними матеріалами (за винятком майна/матеріалів Замовника).
Постачання (надання) матеріалів, необхідних для виконання Робіт по цьому Договору (матеріалів Замовника), за попереднім письмовим погодженням Сторін, може здійснювати Замовник (п. 4.10 Договору). 
Пунктом 4.11 Договору передбачено, що матеріали (матеріали Замовника) передаються Замовником Підряднику по Акту приймання-передачі матеріалів, форма якого вказана у Додатку № 4 до цього Договору, в монтаж без права їх використання в будь-якій іншій господарській діяльності, крім будівництва по цьому Договору, у кількості, необхідній для виконання Робіт, вказаній у Заявці Замовника. Передані матеріали (Майно Замовника) є власністю Замовника, і після їх використання/монтажу Підрядником на будівництві об`єкта вони повертаються Підрядником Замовнику згідно акта передачі-приймання змонтованих матеріалів. 
У випадку утворення залишків матеріалів Замовника, Підрядник, за вказівкою Замовника, повертає такі матеріали на склад Замовника чи транспортує їх на вказаний Замовником будівельний майданчик. Матеріали, що повертаються Підрядником Замовнику мають бути в стані, придатному для їх подальшого використання за призначенням (п. 4.12 Договору). 
Згідно із п. 4.13 Договору, підрядник щомісяця звітує перед Замовником про використання одержаних матеріалів Замовника, шляхом складання акту приймання-передачі використаних (змонтованих) матеріалів Замовника. 
Відповідно до п. 9.1 Договору договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками Сторін (за наявності), за умови надання Підрядником забезпечення виконання своїх зобов`язань по договору, які відповідають вимогам, вказаним в п. 9.2 цього договору, і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. 
Вказаний договір від імені підприємства підписаний уповноваженою особою філії ГПУ «Полтавагазвидобування» АТ «Укргазвидобування». Філія - є одним із виробничих підприємств з видобутку природного газу, конденсату та нафти, що входять до складу АТ «Укргазвидобування», яка в тому числі має склади на яких зберігається майно товариства.
Сторонами узгоджено та підписано всі передбачені Договором Додатки до нього. 
Згідно Актів приймання-передачі плит № 34 від 01.11.2018, № 37 від 02.11.2018, № 41 від 06.11.2018, № 43 від 07.11.2018 Замовником передано, а Підрядником прийнято майно на будівництво майданчика за договором № 759/18 від 21.06.2018, а саме: плити дорожні ПАГ-14 загальною кількістю 87 шт.
12.06.2019 сторонами підписаний Акт № 1 здачі-приймання виконаних проектних робіт. 
Виконання робіт за Договором підтверджується: складеними та підписаними сторонами Актами приймання виконаних будівельних робіт за період січень-лютий 2019 року, Довідками про вартість робіт та витрат, Локальними кошторисами, Підсумковими відомостями ресурсів, Розрахунками загальновиробничих витрат до локального кошторису, тощо. 
За результатами проведення 01.09.2024 інвентаризації по складу №7022, для перевірки фактичних залишків цінностей, які обліковуються як передані за Договором №759/18, виявлено, що матеріали – дві плити аеродр. ПАГ-14 6000х2000х140т, перебувають на зберіганні у ТОВ “Хозхімсервіс”, що підтверджено Інвентаризаційним описом товарно-матеріальних цінностей по складу №7022 від 01.09.2024. Представник підприємства відповідача, а саме директор товариства, як учасник цієї інвентаризації підписав Інвентаризаційний опис без зауважень та заперечень. 
За доводами позивача, на підставі Договору філія ГПУ «Полтавагазвидобування» передало ТОВ «Хозхімсервіс» матеріальні цінності, які при виконанні робіт не були використані та які, у порушення умов зазначених договорів, не були повернуті їх власнику. Так, ТОВ «Хозхімсервіс» не повернуло передані за договором №759/18 від 21.06.2018 матеріальні цінності: дві плити аеродр. ПАГ-14 6000х2000х140т. 
Листом №ПГВ0004.1.21-650 від 07.03.2025 АТ «Укргазвидобування» звернулось до ТОВ «Хозхімсервіс» з вимогою повернути належне йому майно. 
ТОВ «Хозхімсервіс» відповіді на направлену вимогу не надало, як і доказів на підтвердження використання цих матеріалів при виконанні Договору. 
Невиконання відповідачем обов`язку щодо повернення на вимогу позивача матеріальних цінностей, переданих йому згідно договору підряду №759/18 від 21.06.2018, у визначений договором та вимогою Замовника строк стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, заслухавши пояснення позивача та проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.
Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 847 ЦК України, за договором підряду - одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. 
Згідно із ч. 1 ст. 840 ЦК України - якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов`язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. 
Згідно частин 1, 2 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Як зазначалось вище, пунктами 3.1.9 та 4.12 Договору сторонами визначено, що після використання/монтажу переданих Замовником для виконання Договору матеріалів вони повертаються Підрядником на склад Замовника.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання та передав відповідачу з метою виконання робіт за Договором матеріали на будівництво майданчика за договором № 759/18 від 21.06.2018, а саме: плити дорожні ПАГ-14 загальною кількістю 87 шт.
Суд зауважує, що відповідач (в особі учасника інвентаризації директора товариства), підписавши Інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей по складу №7022 від 01.09.2024, який складений на підставі проведення інвентаризації, для перевірки фактичних залишків цінностей, які обліковуються як передані за Договором №759/18, визнав факт отримання майна, а також те що має на зберіганні дві плити аеродр. ПАГ-14 6000х2000х140 й не надав жодного документального підтвердження законності відсутності плит, зауважень не вносив, тощо. 
Крім цього, факт передання плит під час виконання Договору №759/18 підтверджується Актами приймання-передачі плит №34 від 01.11.2018, №37 від 02.11.2018, №71 від 06.11.2018, №43 від 07.11.2018, в яких зазначено про передання плит ПАГ-14.
Роботи на Будівництво бурового майданчика оціночно-експлуатаційної свердловини №206 Березівського ГКР та під`їзної дороги за договором підряду № 759/18 від 21.06.2018 було виконано, надані Замовником матеріали підлягали поверненню. 
Виконання підрядних робіт за Договором підтверджується відповідними Актами виконання будівельних робіт, Довідками про вартість робіт та витрат, Локальними кошторисами, Підсумковими відомостями ресурсів тощо, які складені сторонами в період січень-лютий 2019 року.
Отже, після завершення будівельних робіт, строк виконання зобов`язань з повернення невикористаного майна, а саме: двох плит аеродр. ПАГ-14 6000х2000х140т, для відповідача є таким, що настав. Однак, залишки невикористаних матеріалів ним на вимогу позивача не повернуті. Доказів використання наведеного майна при виконанні Договору відповідачем не надано. 
Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Факт порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов`язання, та факт невикористання при виконанні Договору, а також його неповернення позивачу на його вимогу наведеного у позові майна, як то передбачено умовами Договору, є доведеним. 
Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Згідно п. 5 ч. 2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про зобов`язання ТОВ «Хозхімсервіс» повернути АТ «Укргазвидобування» передане йому згідно договору №759/18 від 21.06.2018 майно, а саме: двох плит аеродр. ПАГ-14 6000х2000х140т, заявлена обґрунтовано і підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності (ч., ч. 1-4 ст.13 ГПК України).
Названий принцип полягає в тому, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 20.08.2020 у справі № 914/1680/18).
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі “Руїс Торіха проти Іспанії”). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.
Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.
Відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, проти позову не заперечив, належними доказами доводи позивача не спростував. 
На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними, законними та такими, що підлягають задоволенню судом повністю. 
Згідно зі ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини. 
Керуючись ст., ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов Акціонерного товариства “УКРГАЗВИДОБУВАННЯ”, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю “ХОЗХІМСЕРВІС”, м. Запоріжжя про зобов`язання повернути майно задовольнити повністю.
2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю “ХОЗХІМСЕРВІС”, (69118, м.Запоріжжя, вул. Українця Володимира, 5-Б, офіс 107, ідентифікаційний код юридичної особи 24157485) повернути на користь Акціонерного товариства “УКРГАЗВИДОБУВАННЯ” (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ідентифікаційний код юридичної особи 30019775) передане йому згідно договору №759/18 від 21.06.2018 майно, а саме: дві плити аеродр. ПАГ-14 6000х2000х140т. Видати наказ.
3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ХОЗХІМСЕРВІС”, (69118, м.Запоріжжя, вул. Українця Володимира, 5-Б, офіс 107, ідентифікаційний код юридичної особи 24157485) на користь Акціонерного товариства “УКРГАЗВИДОБУВАННЯ” (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28, ідентифікаційний код юридичної особи 30019775) 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України “25” червня 2026 року.

Суддя Н.Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.