Справа № 495/8276/25
№ провадження 2-а/495/36/2026
р і ш е н н я
ІМЕНЕМ УКрАЇНи

03 червня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Чибукової О.В.
справа № 495/8276/25
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Білгород-Дністровському адміністративний позов ОСОБА_1 до Бондаренко Ігоря Івановича, Управління патрульної поліції в Одеській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області, ОСОБА_2 із позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 5959769 від 17.10.2025, винесену інспектором капітаном поліції Бондаренко Ігорем Івановичем про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн за ч. 1 ст. 126 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Стислий виклад вимог позивача та заперечень відповідача
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_1 17 жовтня 2025 року о 21:25, керуючи транспортним засобом «BMW» (номерний знак НОМЕР_1 ) в м. Одеса по вул. Паркова, був зупинений капітаном поліції Бондаренко Ігорем Івановичем для перевірки документів. Постановою серії ЕНА № 5959769 від 17.10.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною інспектором 1 взводу 5 роти 1 бат. патрульної поліції в Одеській області капітаном поліції Бондаренко Ігорем Івановичем, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу на суму 425,00 грн за ч. 1 ст. 126 КУпАП. 
За змістом оскаржуваної постанови вбачається, що 17.10.2025 о 21:25 в м. Одеса, вул. Паркова, позивач керував транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. 
Вважає дану постанову незаконною та необґрунтованою з наступних підстав: незаконна зупинка транспортного засобу; непред`явлення службового посвідчення; незаконна вимога залишити транспортний засіб; незаконні дії щодо перевірки стану сп`яніння; цілеспрямований пошук підстав для складання протоколу; порушення права на інформування про відеозапис та вимога надання запису; порушення норм професійної етики та ігнорування особливого статусу позивача, а саме того, що позивач є захисником України.
З огляду на викладене вважає, що наявні підстави для задоволення позову. 
Відповідач із вимогами позовної заяви не погодився, надав відзив, у якому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, з огляду на наступне.
Факт вчинення адміністративного правопорушення Позивачем, а саме відсутність при собі чинного полісу страхування у паперовій або електронній формі та не пред?явлення його на вимогу працівника поліції, підтверджується: 
витягами з загальнодоступного сайту Моторного (транспортного) страхового
бюро України (далі - МТСБУ), з інформацією щодо відсутності станом на 17.10.2025 полісу
страхування, у транспортного засобу TOYOTA RAV 4, з номерним знаком НОМЕР_2 ;
факт керування транспортним засобом «BMW 525D» номерний знак
 НОМЕР_3 , позивачем не заперечується та не оспорюється, а отже - є встановленим.
Відповідно до частини 1 статті 78 КАС України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) є єдиним об?єднанням страховиків, які здійснюють обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Членство страховиків у МТСБУ є обов?язковою умовою здійснення діяльності щодо обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту.
Відповідно до інформації, яка міститься на офіційного сайту МТСБУ та інформацію яку надав інспектор ОСОБА_3 , станом на 17.10.2025 року на транспортний засіб «BMW 525D» номерний знак НОМЕР_4 не було чинного полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - це підтверджується інформацією з офіційного сайту МТСБУ (дану інформацію можна перевірити з будь-якого смартфона або комп?ютера на офіційному сайті МТСБУ).
Водночас, відповідач заявляє, у графі № 5 оскаржуваної постанови вказано нагрудний портативний відео реєстратор, який здійснювалась фіксація правопорушення та процедура розгляду справи, а саме ПВР 474901, тому саме ці відеозаписи лягли в основу доказової бази під час прийняття рішення інспектором.
Однак, враховуючи, що подія відбулась 17.10.2025, а інформація про оскарження постанови стала відомою відповідачу 01.04.2026, відеозаписи були автоматично знищені після закінчення строку зберігання, а отже надати їх немає можливості.
Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
30 жовтня 2025 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області по справі відкрито спрощене позовне провадження.
18 лютого 2026 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області витребувано докази по справі.
05 березня 2026 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від Управління патрульної поліції в Одеській області до суду надійшов лист, у якому повідомлено про відсутність можливості надати відеозапис з портативного відео реєстратора поліцейського Бондаренко І.І. за постановою у справі про адміністративне правопорушення ЕНА №5959769 від 17.10.2025 відносно ОСОБА_1 , оскільки такий запис знищений після закінчення строку його зберігання.
27 квітня 2026 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у задоволенні клопотання представника УПП в Одеській області ДПП про залучення до участі в якості третьої особи - відмовлено.
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись шляхом направлення судових повісток.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом
Постановою серії ЕНА № 5959769 від 17.10.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною інспектором 1 взводу 5 роти 1 бат. патрульної поліції в Одеській області капітаном поліції Бондаренко Ігорем Івановичем, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу на суму 425,00 грн за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у зв`язку із тим, що водій керував т/з без чинного страхового поліса або обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.
Нормативне обґрунтування, оцінка аргументів сторін, висновки суду
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП, оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.
Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Пунктом 1 частини 1 ст. 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності
Так, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, в межах даної справи суду належить здійснити перевірку рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності на предмет відповідності вимогам законності, верховенства права, правам, свободам та законним інтересам осіб, вимогам розумності, добросовісності, безсторонності (неупередженості).
Так, відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно зі ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи.
За приписами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст.28 3КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. 
За змістом статті 222 КУпАП України органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Згідно з ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Судом встановлено, що відносно позивача складено постанову серії ЕНА № 5959769 від 17.10.2025 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу на суму 425,00 грн за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Досліджуючи питання про наявність складу та події адміністративного правопорушення, суд виходить із наступного.
Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).
Пунктами 2.1.г ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат “Зелена картка” (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування “Зелена картка”.
Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З матеріалів справи встановлено, що відносно позивача складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, у якій міститься посилання на відео ПВР 474901.
Втім, відповідач по справі на підтвердження правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності надав виключно копію постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та відомості з сайту МТСБУ.
Однак, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути доказом вчинення особою правопорушення. Вона є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому має передувати фіксування цього правопорушення.
Крім того, у позовній заяві ОСОБА_1 посилається здебільшого на порушення процедури притягнення останнього до адміністративної відповідальності, зокрема: незаконну зупинку, непредставлення службового посвідчення, незаконну вимога залишити транспортний засіб та огляд салону, незаконні дії щодо перевірки стану сп`яніння, цілеспрямований пошук підстав для складання протоколу, порушення порушення права на інформувати про відеозапис та вимоги надання запису, порушення норм професійної етики.
Суд наголошує, що Україна є правовою державою, у якій керівним є принцип верховенства права, а отже до кожного має бути застосована належна правова процедура, та ніхто не може бути притягнутий до відповідальності інакше як на підставах та в порядку встановлених законом.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява № 39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
З метою дослідження обставин, викладених у позовній заяві, судом витребувано докази – відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського.
Водночас, 05 березня 2026 року на виконання ухвали суду про витребування доказів від Управління патрульної поліції в Одеській області до суду надійшов лист, у якому повідомлено про відсутність можливості надати відеозапис з портативного відео реєстратора поліцейського Бондаренко І.І. за постановою у справі про адміністративне правопорушення ЕНА №5959769 від 17.10.2025 відносно ОСОБА_1 , оскільки такий запис знищений після закінчення строку його зберігання.
Аналогічні обставини викладені і у відзиві.
Таким чином, суб`єктом владних повноважень не надано відеозапис, який би за результатами оцінки судом, дав би підстави встановити або спростувати правомірність застосування до позивача адміністративного стягнення.
Водночас, відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміні-стративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, наявні у матеріалах справи, враховуючи, що суду не надано належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не спростовано презумпцію протиправності свого рішення, з урахуванням принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до якої всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, суд вважає наявними підстави для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції в Одеській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Вирішення питання про судові витрати
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись статтями 2, 6, 9, 73 - 77, 139, 242-246, 286, 293, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції в Одеській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі – задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 5959769 від 17.10.2025, винесену інспектором капітаном поліції Бондаренко Ігорем Івановичем про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн за ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: м. Одеса, Одеської області, 65114.
Відповідач: Управління патрульної поліції Одеської області, ЄДРПОУ 40105740, адреса: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 15 А.
Повний текст судового рішення складено 04.06.2026.
Суддя: