ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
Адреса: вул. Коцюбинського, 2а, м. Ужгород, 88605 
e-mail: inbox@zk.arbitr.gov.ua
вебадреса: http://zk.arbitr.gov.ua

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Рішення

19 травня 2026 р. м. Ужгород Справа №907/1190/25 

За позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м. Харків Харківської області
до відповідача Комунального некомерційного підприємства "Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради", м. Берегове Закарпатської області 
про стягнення 547 986,11 грн, у тому числі 318 289,72 грн заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором про закупівлю (постачання) електричної енергії №1 від 20.02.2023, 179 937,78 грн інфляційних нарахувань та 49 758,61 грн трьох процентів річних (з урахуванням заяви про зміну предмета позову),

Суддя господарського суду - Пригара Л.І. 
Секретар судового засідання - Мартон М.М.

представники:
Позивача (в режимі відеоконференції) - Романенко О.М., адвокат, 
довіреність №01-23/192 від 01.10.2025
Відповідача - Попович І.М., представник в порядку самопредставництва

СУТЬ СПОРУ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ В МЕЖАХ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут", м. Харків Харківської області звернулося до суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради", м. Берегове Закарпатської області про стягнення 547 986,11 грн, у тому числі 318 289,72 грн заборгованості за спожиту електричну енергію, 179 937,78 грн інфляційних нарахувань та 49 758,61 грн трьох процентів річних.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 06.11.2025 відкрито провадження у справі №907/1190/25 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 03.12.2025. Встановлено відповідачеві строк на подання суду відзиву на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України із одночасним надісланням копії такого позивачеві, а доказів надіслання - суду, протягом 15-ти днів із дня одержання даної ухвали. Встановлено позивачеві строк для надання суду та відповідачу відповіді на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів із дня одержання копії відзиву.
Ухвалою суду від 03.12.2025 підготовче засідання у справі №907/1190/25 відкладалося з підстав, наведених в ухвалі суду. 
Ухвалою суду від 21.01.2026 судом в порядку ст. 46 ГПК України прийнято до розгляду та задоволено заяву представника позивача б/н від 25.11.2025 (вх. №02.3.1-02/10256/25 від 25.11.2025) про зміну (уточнення) позовних вимог, підготовче засідання у справі №907/1190/25 відкладено на 03.03.2026.
Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 03.03.2026 закрито підготовче провадження у справі №907/1190/25 та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 02.04.2026. 
У судовому засіданні 02.04.2026 судом за участю уповноважених представників сторін спору оголошувалася перерва до 12.05.2026.
У судовому засіданні 12.05.2026 суд проголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення до 19.05.2026.
У судове засідання 19.05.2026 на проголошення судом скороченого (вступної та резолютивної частини) рішення у справі №907/1190/25 уповноважені представники учасників спору не з`явилися.
За змістом частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН СПОРУ 

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Представник позивача просить суд задовольнити позов у повному обсязі з урахуванням його зміненого предмета, покликаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором про закупівлю (постачання) електричної енергії №1 від 20.02.2023 в частині оплати вартості спожитої електричної енергії у період з жовтня 2023 року по листопад 2023 року, внаслідок чого в останнього виникла та рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 318 289,72 грн. Крім того, у зв`язку із простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання по оплаті за спожиту у період липня - листопада 2023 року електричну енергію, позивачем на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України заявлено до стягнення з останнього 179 937,78 грн інфляційних нарахувань та 49 758,61 грн трьох процентів річних.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Представник відповідача через підсистему "Електронний суд" подав відзив на позовну заяву б/н від 21.11.2025 (вх. №02.3.1-02/10200/25 від 21.11.2025), за змістом якого не погоджується із заявленими позовними вимогами та вважає їх безпідставними, необґрунтованими й такими, що не відповідають фактичним обставинам спірних правовідносин.
На обґрунтування своїх заперечень представник відповідача покликається на те, що предметом позову є вимоги про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором про постачання електричної енергії споживачу №1 від 20.02.2023, а також інфляційних нарахувань та трьох процентів річних за період з жовтня 2023 року по листопад 2025 року. Разом із тим, представник відповідача наголошує, що рішенням Господарського суду Закарпатської області від 05.02.2025 у справі №907/1113/23 вже було вирішено спір між тими самими сторонами щодо заборгованості за електричну енергію за період липень - вересень 2023 року та стягнуто відповідну суму боргу і трьох процентів річних.
Водночас представник відповідача вказує на те, що під час звернення до суду у справі №907/1113/23 позивач не заявив вимог щодо заборгованості за жовтень 2023 року та частину листопада 2023 року, хоча про існування такої заборгованості йому було достеменно відомо. На думку представника відповідача, такі дії свідчать про намір позивача штучно збільшити розмір нарахованих інфляційних нарахувань та трьох процентів річних шляхом поділу вимог та подальшого пред`явлення їх окремим позовом.
Як зазначає представник відповідача, 24.04.2023 сторонами було підписано Додаткову угоду №1 до Договору про закупівлю (постачання) електричної енергії №1 від 20.02.2023, за умовами якої останні дійшли згоди про збільшення ціни 1 кВт*год до 4,41992 грн (із ПДВ), із урахуванням приписів постанови НКРЕКП №1788 від 21.12.2022 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії НЕК "Укренерго".
Представник відповідача зауважує, що 01.06.2023 позивач надіслав на електронну адресу КНП "Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради" повідомлення №01-21/5235 про внесення змін до Договору про закупівлю (постачання) електричної енергії щодо збільшення з 01.06.2023 та з 01.07.2023 ціни останньої, не надавши, при цьому, конкретного обґрунтування підвищення її вартості, будь-якого розрахунку формування складових нової ціни та їх розмірів, а також проєкту додаткової угоди на розгляд відповідача, що, у свою чергу, свідчить виключно про припущення позивача, а не про конкретний намір щодо внесення змін до Договору.
За твердженням представника відповідача, посилання позивача на пункт 3.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії є помилковим, оскільки зазначена норма регулює випадки зміни умов договору у зв`язку зі зміною регульованих складових ціни або нормативно-правового регулювання, тоді як позивач фактично намагався змінити вільну договірну ціну електричної енергії, яка відповідно до умов договору складається із середньозваженої ринкової ціни електроенергії, тарифу на передачу та коефіцієнта прибутковості постачальника.
Представник відповідача наголошує, що не погоджував запропоновані позивачем зміни до договору та неодноразово повідомляв останнього про відсутність правових підстав для підвищення ціни. Зокрема, листом №1582 від 09.06.2023 відповідач повідомив про неможливість зміни ціни на умовах, запропонованих ПрАТ "Харківенергозбут", а листом №2205 від 31.07.2023 вказав на відсутність документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку, що прямо вимагалося умовами договору та законодавством у сфері публічних закупівель.
Як вказує представник відповідача, в серпні 2023 року позивач в односторонньому порядку, всупереч договірним умовам та нормам чинного законодавства, без підписання Додаткової угоди до Договору, змінило його умови, зокрема, ціну за одиницю товару із 4,41992 грн (із ПДВ) на 5,16211776 грн (із ПДВ).
За доводами представника відповідача, пунктом 13.5. Договору прямо передбачено обов`язок постачальника разом із пропозицією про зміну ціни надати документальне підтвердження коливання ціни електричної енергії на ринку, зокрема інформацію з офіційного сайту ДП "Оператор ринку" або інші належні документи уповноважених органів. Крім того, пунктом 9.3 Договору, пунктом 10 комерційної пропозиції та пунктом 3.2.4 ПРРЕЕ встановлено обов`язок електропостачальника не пізніше ніж за двадцять днів до застосування змін повідомити споживача про зміну умов договору із зазначенням його права на розірвання договору.
Водночас представник відповідача зазначає, що 14.08.2023 засобами електронного зв`язку направив позивачу листа із проханням надати коректні акт прийняття - передачі електричної енергії та рахунок на оплату за липень 2023 року, оскільки вартість, зазначена в тих, що надані ПрАТ "Харківенергозбут", не відповідає умовам Договору.
За твердженням представника відповідача, 14.09.2023 відповідачем отримано повідомлення №01-21/7421 від 06.09.2023, в якому позивач вкотре наголосив на можливому підвищенні вартості електричної енергії з 01.10.2023 та з 01.11.2023, не вчинивши, при цьому, жодних дій, спрямованих на внесення змін до Договору, шляхом, зокрема, надіслання КНП "Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради" проєкту відповідної Додаткової угоди.
Як стверджує представник відповідача, стороною відповідача неодноразово направлялися на адресу позивача проєкти додаткових угод із пропозицією погодити порядок зміни ціни, однак позивач відмовлявся від їх підписання та наполягав виключно на прийнятті запропонованих ним редакцій додаткових угод. При цьому, представник відповідача зазначає, що за відсутності належно оформлених змін до договору органи Державної казначейської служби України не мали правових підстав для проведення оплати за підвищеними цінами.
Представник відповідача звертає увагу на те, що листом №01-21/8266 від 10.10.2023 позивач повідомив відповідача про припинення дії укладеного між сторонами Договору з 05.11.2023 та про припинення електропостачання з 06.11.2023, а листом №02-21/8742 від 01.11.2023 висловив прохання сплатити існуючу заборгованість за спожиту електричну енергію та підписати Додаткові угоди №2 та №3 щодо зміни ціни одиниці товару з 01.07.2023 та 01.08.2023 відповідно.
На переконання представника відповідача, означена пропозиція позивача не могла бути розглянутою по суті, оскільки останнім в односторонньому порядку із 05.11.2023 припинено дію Договору про закупівлю (постачання) електричної енергії №1 від 20.02.2023.
Обґрунтовуючи свою правову позицію, представник відповідача зазначає, що зміна умов договору допускається виключно за взаємною згодою сторін або за рішенням суду, проте відповідач жодної згоди на зміну ціни електричної енергії не надавав, а позивач, попри заявлений намір, не звертався до суду з вимогою про внесення відповідних змін до договору.
На підтвердження зазначеного представник відповідача посилається на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 08.09.2020 у справі №920/418/19, відповідно до яких зміна договору за загальним правилом можлива лише за згодою сторін, а у випадку недосягнення такої згоди спір підлягає вирішенню в судовому порядку.
Поряд з тим, представник відповідача вказує на те, що договір про постачання електричної енергії не містив механізму односторонньої зміни ціни, а тому будь-які зміни до нього мали оформлюватися шляхом укладення відповідних додаткових угод у тій самій формі, що й основний договір.
Окремо представник відповідача звертає увагу на те, що після отримання повідомлення про припинення дії договору ним було проведено нову закупівлю електричної енергії, за результатами якої укладено договір за ціною 5,43 грн за 1 кВт*год, що є нижчою від ціни, яку позивач застосував в односторонньому порядку, і ця обставина додатково підтверджує необґрунтованість спірного підвищення вартості електричної енергії.
За наведених обставин представник відповідача вважає, що позивач не довів правомірності односторонньої зміни ціни електричної енергії, належного внесення змін до договору та обґрунтованості розрахунку заявленої до стягнення заборгованості, інфляційних нарахувань і трьох процентів річних, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 

ДОВОДИ, ВИКЛАДЕНІ СТОРОНАМИ В ІНШИХ ЗАЯВАХ ПО СУТІ СПРАВИ

Поданою через підсистему "Електронний суд" відповіддю на відзив б/н від 26.11.2025 (вх. №02.3.1-02/10349/25 від 27.11.2025) представник позивача зазначає, що обставини укладення Договору, порядок зміни його умов та правомірність підвищення ціни електричної енергії вже були предметом дослідження у справі №907/1113/23 судами першої та апеляційної інстанцій. За результатами розгляду зазначеної справи судами встановлено факт дотримання постачальником процедури внесення змін до договору відповідно до його умов та вимог чинного законодавства. Відтак, з урахуванням преюдиційного значення встановлених судовими рішеннями обставин, повторне оспорювання відповідачем правомірності зміни ціни електричної енергії є безпідставним. 
За доводами представника позивача, всі зміни ціни здійснювалися на підставах та в порядку, передбачених Договором і Особливостями здійснення публічних закупівель, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1178, а тому заявлена до стягнення заборгованість за спожиту електричну енергію за період жовтень - листопад 2023 року, а також інфляційні нарахування і три проценти річних є документально підтвердженими та обґрунтованими; відповідачем не спростовано ні фактичний обсяг спожитої електричної енергії, ні здійснений позивачем розрахунок заборгованості. 
Заперечуючи доводи відзиву щодо листування сторін та порядку внесення змін до Договору, представник позивача звертає увагу, що відповідач посилається на лист від 10.10.2023, копію якого до матеріалів справи не надано, у зв`язку з чим такі посилання не можуть вважатися належним доказом. Крім того, доводам відповідача щодо зазначених обставин уже була надана правова оцінка судами під час розгляду справи №907/1113/23. 
Представник позивача наполягає, що стороною позивача неодноразово пропонувалося укласти додаткові угоди щодо зміни ціни електричної енергії, а відповідні проєкти угод направлялися відповідачу. 
Як наголошує представник позивача, пропозиція відповідача щодо укладення Додаткової угоди з ціною 4,48578 з урахуванням ПДВ за1 кВт*год, не могла бути прийнята позивачем, оскільки запропонована вартість одиниці товару не включала в себе наступні складові: - середньозважена ціна електричної енергії, що постачається споживачу, яка склалась на всіх сегментах ринку в розрахунковому періоді; - тариф на передачу електричної енергії оператора системи передачі; - коефіцієнт прибутковості постачальника (п. 2 Комерційної пропозиції №1/23 Ф-Р/1 - Додаток №2 від 20.02.2023 до Договору про постачання електричної енергії споживачу №1 від 20.02.2023). 
Стосовно посилань представника відповідача на те, що при розгляді справи №907/1113/23 не були заявлені вимоги щодо спірного періоду, представник позивача зазначає, що такі доводи не можуть бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання; у попередній справі три проценти річних були нараховані лише за період з 26.08.2023 до 30.09.2023, тоді як у даній справі їх нарахування здійснено за інший період - з 01.10.2023 по 31.07.2025, з огляду на що предмет та часові межі відповідних нарахувань не є тотожними. 
Посилаючись на положення статті 625 Цивільного кодексу України, представник позивача зазначає, що обов`язок боржника сплатити інфляційні нарахування та три проценти річних виникає в силу факту прострочення виконання грошового зобов`язання і не залежить від того, чи був відповідний борг раніше предметом судового розгляду, а закон не пов`язує можливість нарахування таких сум із моментом пред`явлення позову або ухваленням судового рішення про стягнення основного боргу. 
Крім того, представник позивача посилається на принцип диспозитивності господарського процесу та зазначає, що учасник справи самостійно визначає обсяг і спосіб реалізації своїх матеріальних та процесуальних прав, у тому числі щодо часу та обсягу заявлення позовних вимог, відтак, сам по собі факт незаявлення певних вимог у межах попередньої справи не свідчить про втрату права на їх подальше пред`явлення у встановленому законом порядку. 
Поряд з тим, представник позивача також вважає безпідставними посилання представника відповідача на здійснення у жовтні 2023 року нової закупівлі електричної енергії за іншою ціною, оскільки відповідні обставини не підтверджені належними доказами та не стосуються предмета доказування у цій справі. На думку представника позивача, такі доводи не впливають на встановлення факту належного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань та не спростовують існування заборгованості відповідача. 
З урахуванням вищенаведених обставин у сукупності, представник позивача стверджує, що наведені у відзиві аргументи не містять належного правового та доказового обґрунтування, зводяться до заперечення вже встановлених судами обставин та фактично спрямовані на уникнення відповідальності за неналежне виконання грошового зобов`язання. 
Також представник позивача звертає увагу на суспільну значущість належного виконання споживачами обов`язку щодо оплати електричної енергії, зазначаючи, що в умовах воєнного стану позивач здійснює постачання електроенергії підприємствам критичної інфраструктури, закладам охорони здоров`я, військовим частинам та іншим бюджетним установам, а тому своєчасне виконання споживачами фінансових зобов`язань має істотне значення для стабільного функціонування ринку електричної енергії та забезпечення безперервності енергопостачання. 

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Між Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" (постачальником, позивачем у справі) та Комунальним некомерційним підприємством "Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради" (споживачем, відповідачем у справі) було укладено Договір про закупівлю (постачання) електричної енергії №1 від 20.02.2023 (далі - Договір), який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії (далі - постачальник) та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (п. 1.1. Договору). 
Згідно з п. 1.2. Договору, умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ) та Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 №922-VIII зі змінами. Далі по тексту цього Договору постачальник або споживач іменуються сторона, а разом - сторони.
Відповідно до п. 2.1. Договору, за цим Договором постачальник продає електричну енергію (код за ДК 021:2015 - 09310000-5 - електрична енергія) як різновид товару для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.
Обов`язковою умовою для постачання (закупівлі) електричної енергії споживачу є наявність у нього укладеного в установленому порядку з оператором системи розподілу договору про надання послуг з розподілу, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу електричної енергії (п. 2.2. Договору).
Пунктом 3.1. Договору визначено, що початком постачання (закупівлі) електричної енергії споживачу є дата, що зазначена у п. 13 комерційної пропозиції, яка є Додатком №2 до цього Договору.
За умовами п. 5.1. Договору, ціна Договору становить 2 354 400 грн (з урахуванням ПДВ).
Згідно із п. 5.3. - 5.5. Договору, вартість 1 кВт*год електричної енергії та її складові зазначається у Додатку №2 "Комерційна пропозиція". На момент укладання Договору вартість 1 кВт*год становить 4,36 грн (з урахуванням ПДВ). Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до комерційної пропозиції, яка є Додатком 2 до цього Договору. Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.
За змістом п. 5.6. Договору визначено, що розрахунковий період за цим Договором зазначений у комерційній пропозиції та становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором споживача з оператором системи розподілу/передачі.
Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника. При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за цим Договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ та в інший не заборонений законодавством спосіб. Оплата вважається здійсненою після того, як на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 5.7. Договору).
Відповідно до п. 5.8. Договору, оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є Додатком 2 до цього Договору. Надання рахунку за електричну енергію та акту приймання-передачі електричної енергії здійснюється відповідно до комерційної пропозиції та/або іншими засобами комунікації, а саме: шляхом відправлення зазначених документів на електронну адресу, зазначену у п. 13.7. Договору або надісланням за допомогою системи електронного документообігу (за умови укладення відповідної додаткової угоди до Договору). Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних вебсайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.
Пунктом 5.9. Договору встановлено, що якщо споживач не здійснив оплату за цим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення споживачем строків оплати за цим Договором, постачальник має право вимагати сплату пені, 3% річних та інфляційних в терміни та в розмірах, встановлених в комерційній пропозиції, яка є Додатком 2 до цього Договору. 
Згідно із п. 9.3. Договору, у разі зміни умов договору про постачання електричної енергії споживачу, у тому числі комерційної пропозиції, електропостачальник не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування повідомляє про це споживача з урахуванням інформації про право споживача розірвати договір. Постачальник не несе відповідальності за несвоєчасне отримання споживачем повідомлення про зміни умов договору про постачання електричної енергії (у тому числі зміну ціни), що викликані змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, ціни (тарифу) на послуги постачальника універсальних послуг та/або "останньої надії") та/або змінами в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни або умов постачання електричної енергії. Постачальник не несе відповідальності за припинення дії цього Договору у разі неприйняття споживачем своєчасно запропонованих (за 20 днів до введення в дію) постачальником змін до цього Договору.
Строк (термін) постачання електричної енергії: з 01 березня 2023 року до "31" грудня 2023 року, але у будь-якому разі до моменту припинення фактичного постачання електричної енергії та зміни постачальника електричної енергії згідно з порядком, встановленим ПРРЕЕ. Місце поставки товару: комерційні точки обліку споживача. Обсяг електричної енергії, який планує купити споживач, зазначається у Додатку №3 до цього Договору (п. 13.1., 13.2. Договору).
Відповідно до підп. 13.2.1. п. 13.2. Договору, Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до "31" грудня 2023 року, в частині розрахунків - до їх повного виконання.
За змістом п. 13.4. Договору визначено, що дія цього Договору також припиняється у наступних випадках: - анулювання постачальнику ліцензії на постачання; - банкрутства або припинення господарської діяльності постачальником; - у разі зміни електропостачальника.
Постачальник має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір достроково, повідомивши споживача про це не пізніше ніж за 20 календарних днів до очікуваної дати розірвання, у випадках якщо: 1) споживач прострочив оплату за постачання електричної енергії згідно з Договором у розмірі більшому ніж вартість електричної енергії, спожитої протягом двох попередніх місяців, за умови, що постачальник здійснив попередження споживачу про можливе розірвання цього Договору; 2) споживач іншим чином суттєво порушив умови цього Договору і не вжив заходів щодо усунення такого порушення в строк, що становить 5 робочих днів.
Договір вважається розірваним з підстав, передбачених пунктом 13.4. Договору, з дати зазначеної у повідомленні (листі) постачальника.
Останнім днем постачання електричної енергії споживачу вважається дата розірвання Договору, що зазначена у повідомленні (листі) постачальника.
Повідомлення (лист) про дострокове розірвання Договору надсилається постачальником листом з описом вкладення за місцезнаходженням споживача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань або за адресою, зазначеною споживачем у Договорі та додатках до нього.
Пунктом 13.5. Договору передбачено, що істотні умови Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) погодження зміни ціни за одиницю товару в Договорі у разі коливання ціни такого товару на ринку, що відбулося з моменту укладення Договору або останнього внесення змін до Договору в частині зміни ціни за одиницю товару. Зміна ціни за одиницю товару здійснюється пропорційно коливанню ціни такого товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю товару не може перевищувати відсоток коливання (збільшення) ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в Договорі на момент його укладення; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в Договорі; 4) погодження зміни ціни в Договорі в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 5) зміни ціни в Договорі у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування, а також у зв`язку зі зміною системи оподаткування пропорційно до зміни податкового навантаження внаслідок зміни системи оподаткування; 6) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS, регульованих цін (тарифів), нормативів, середньозважених цін на електроенергію на ринку "на добу наперед", що застосовуються в Договорі, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 7) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини шостої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 №922-VIII зі змінами.
У разі внесення змін до істотних умов Договору у випадках, передбачених цим пунктом, споживач обов`язково оприлюднює повідомлення про внесення змін до Договору відповідно до вимог Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 №922-VIII зі змінами.
У разі коливання ціни товару (електричної енергії) на ринку постачальник письмово звертається до споживача з пропозицією щодо зміни ціни за одиницю товару (електричної енергії). Факт коливання ціни товару (електричної енергії) на ринку може підтверджуватись інформацією, що розміщена на офіційному сайті ДП "Оператор ринку" (https://www.oree.com.ua/). Учасник разом з письмовою пропозицією щодо внесення змін до Договору надає інформацію у документальному вигляді (роздруківку із сайту), що розміщена на офіційному сайті ДП "Оператор ринку" (https://www.oree.com.ua/) та є публічною, про зміну ціни електричної енергії за період (декади, місяця, тощо). Також підтвердженням факту коливання ціни електричної енергії на ринку можуть бути завірені копії довідок відповідних органів, установ, організацій, які уповноважені надавати відповідну інформацію щодо коливання ціни товару (електричної енергії) на ринку на момент звернення постачальника до споживача.
За умовами п. 13.6. Договору, усі повідомлення за цим Договором вважаються зробленими належним чином, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, вручені кур`єром або особисто за зазначеними в цьому Договорі адресами сторін, або надіслані за допомогою системи електронного документообігу (за умови укладення відповідної додаткової угоди до Договору) або на електронну адресу, зазначену у п. 13.7 Договору. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача, або дата запису про надсилання відповідного електронного повідомлення у системі електронного документообігу або дата відправлення на зазначену у п. 13.7. Договору електронну адресу. Споживач зобов`язується у місячний строк повідомити постачальника про зміну будь-якої інформації та даних, зазначених в заяві-приєднанні, яка є Додатком 1 до цього Договору.
Сторони погодили, що для забезпечення своєчасного надання до постачальника та отримання від постачальника інформації, передбаченої чинним законодавством використовуються наступні електронні адреси: - постачальник: zbutenergo@ukr.net; - споживач: crlberegovo@ukr.net (п. 13.7. Договору). 
Додатком №1 до укладеного між сторонами Договору є інформація щодо об`єктів споживача із зазначенням їх виду, адреси та ЕІС-кодів. 
Додатком №2 до Договору є комерційна пропозиція №1/23 Ф-Р/1 (далі - комерційна пропозиція), пунктом 2 якої визначено, що ціна на електричну енергію складає 3,63333 грн/кВт*год (без ПДВ) та включає в себе наступні складові: - середньозважена ціна електричної енергії, що постачається споживачу, яка склалась на всіх сегментах ринку в розрахунковому періоді; - тариф на передачу електричної енергії оператора системи передачі; - коефіцієнт прибутковості постачальника. Сума коштів, яку має оплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію, визначається як добуток фактичного обсягу спожитої електричної енергії на визначену у розрахунковому періоді фактичну ціну. Сума податку на додану вартість (ПДВ) нараховується згідно Податкового кодексу України. 
Відповідно до п. 4 комерційної пропозиції, розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії здійснюється споживачем один раз за фактичний обсяг спожитої електричної енергії, визначений за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу, в якому зазначаються суми до сплати за спожиту електричну енергію. У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності в платіжному документі в реквізиті "Призначення платежу" посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення. У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії, зараховується споживачу на його особовий рахунок як попередня оплата за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.
Рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника, або направляються через систему електронного документообігу у разі укладання відповідної додаткової угоди до Договору. В разі неотримання споживачем рахунків у відповідних структурних підрозділах постачальника за відсутності укладеної додаткової угоди щодо електронного документообігу, постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення. Оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (п. 5 комерційної пропозиції).
За змістом п. 8 комерційної пропозиції визначено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 цієї комерційної пропозиції, постачальник нараховує за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: - пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочення платежу; - 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за Договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у окремому розрахунковому документі окремими рядками та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем. Суми пені, 3% річних, інфляційних сплачуються споживачем на поточний рахунок постачальника.
Згідно із п. 10 комерційної пропозиції, у разі зміни умов договору про постачання електричної енергії споживачу, у тому числі комерційної пропозиції, електропостачальник не пізніше ніж за 20 днів до їх застосування повідомляє про це споживача із зазначенням інформації про право споживача розірвати Договір.
У разі надання у встановленому порядку електропостачальником споживачу повідомлення про зміни умов договору про постачання електричної енергії (у тому числі зміну ціни), що викликані змінами регульованих складових ціни (тарифу на послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, та/або змінами в нормативно-правових актах щодо формування цієї ціни або умов постачання електричної енергії, Договір вважається із зазначеної в повідомленні дати зміни його умов (але не раніше ніж через 20 днів від дня направлення (надання) споживачу повідомлення):
1) достроково розірваним (без штрафних санкцій) за ініціативою споживача - у разі надання електропостачальнику письмової заяви споживача про незгоду/неприйняття змін протягом 5 робочих днів з дня отримання такого повідомлення, але не пізніше ніж за 10 календарних днів до зазначеної в повідомленні дати зміни умов договору;
2) зміненим на запропонованих електропостачальником умовах - у разі не надання електропостачальнику письмової заяви споживача про незгоду/неприйняття змін протягом 5 робочих днів з дня отримання такого повідомлення, але не пізніше ніж за 10 календарних днів до зазначеної в повідомленні дати зміни умов Договору.
Пунктом 13 комерційної пропозиції встановлено, що Договір укладається на термін з 01.03.2023 по 31.12.2023. Договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2023, а в частині розрахунків - до їх повного виконання. 
В Додатку №3 до Договору сторонами погоджено обсяги електричної енергії на 2023 рік (помісячно, починаючи з березня 2023 року по грудень 2023 року).
24.04.2023 між постачальником та споживачем укладено Додаткову угоду №1 до Договору, якою останні дійшли згоди викласти його п. 5.3. в наступній редакції: "Вартість 1 кВт*год електричної енергії визначається, як договірна ціна та зазначається у додатку №2 "Комерційна пропозиція". Вартість 1 кВт*год становить 4,41992 грн (з урахуванням ПДВ). 
Водночас у відповідності до п. 2 Додаткової угоди №1 від 24.04.2023, сторони домовились викласти в новій редакції Додатки №2 та №3 до Договору про закупівлю (постачання) електричної енергії №1 від 20.02.2023, які є невід`ємною частиною вказаного Договору.
За змістом п. 2 комерційної пропозиції №1/23 Ф-Р/1 (в редакції Додаткової угоди №1 від 24.04.2023), ціна на електричну енергію складає 3,6833 грн/кВт*год (без ПДВ) та включає в себе наступні складові: - середньозважена ціна електричної енергії, що постачається споживачу, яка склалась на всіх сегментах ринку в розрахунковому періоді; - тариф на передачу електричної енергії оператора системи передачі; - коефіцієнт прибутковості постачальника. Сума коштів, яку має оплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію, визначається як добуток фактичного обсягу спожитої електричної енергії на визначену у розрахунковому періоді фактичну ціну. Сума податку на додану вартість (ПДВ) нараховується згідно Податкового кодексу України. 
За матеріалами справи судом встановлено, що 07.06.2023 позивач засобами електронного та поштового зв`язку надіслав відповідачеві лист-повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю (постачання) електричної енергії №01-21/5235 від 01.06.2023, яким, зокрема, інформував останнього про збільшення ціни на електричну енергію з 01.06.2023 та 01.07.2023. Водночас у вказаному листі ПрАТ "Харківенергозбут" повідомлено споживача про його право ініціювати зміну електропостачальника та запропоновано внести зміни до Договору шляхом укладання відповідної додаткової угоди до нього.
У відповідь на означене повідомлення позивача відповідач надісланим на електронну адресу ПрАТ "Харківенергозбут" листом №1582 від 09.06.2023 повідомив останнього про незгоду із запропонованим збільшенням ціни одиниці товару з 01.06.2023, оскільки за даними, розміщеними на вебсайті https://www.oree.com.ua, значного коливання на ринку електричної енергії не відбулося. При цьому, відповідачем зазначено про наступне надіслання ним позивачу проєкту додаткової угоди про зміну ціни за одиницю товару у зв`язку з підвищенням регульованого тарифу на передачу електричної енергії з 01.07.2023.
В подальшому, 07.07.2023 позивачем засобами поштового зв`язку надіслано на адресу відповідача лист-повідомлення №01-21/6096 від 06.07.2023 з наведеною в останньому інформацією про те, що середньозважена ціна на одиницю електричної енергії на ринку "на добу наперед" склала: станом на 30.06.2023 - 2791,43 грн/мВт*год, станом на 04.07.2023 - 3966,10 грн/мВт*год (отже коливання ціни за одиницю електричної енергії в бік збільшення склало понад 42%); середньозважена ціна на одиницю електричної енергії на внутрішньодобовому ринку склала: станом на 30.06.2023 - 2413,74 грн/мВт*год, станом на 03.07.2023 - 4651,88 грн/мВт*год (отже коливання ціни за одиницю електричної енергії в бік збільшення склало понад 92%). Водночас за змістом означеного листа позивач повідомив відповідача про можливе збільшення ціни на електричну енергію з 01.08.2023 та з 01.09.2023, запропонував внести вказані зміни до Договору шляхом укладання відповідної додаткової угоди до нього, а також інформував КНП "Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради" про його право ініціювати зміну електропостачальника.
За твердженням відповідача, ним було надіслано на електронну адресу позивача лист №2205 від 31.07.2023 (доказів надіслання такого матеріали справи не містять) із висловленою в ньому незгодою зі збільшенням ціни за одиницю товару з 01.07.2023 у зв`язку з ненаданням ПрАТ "Харківенергозбут" підтверджуючих документів щодо значних коливань електричної енергії. 
Листом №01-21/7033 від 18.08.2023 (надісланий позивачем засобами поштового зв`язку на адресу відповідача 21.08.2023) ПрАТ "Харківенергозбут" повідомило споживача про те, що згідно з даними ДП "Оператор ринку", з 01.07.2023 відбулося коливання ціни електричної енергії, свідченням чого є довідка Торгово-промислової палати №718/23 від 14.08.2023 та роздруківка з вебсайту ДП "Оператор ринку", що додаються до листа. Принагідно постачальником запропоновано відповідачу погодити збільшення ціни на електричну енергію з 01.07.2023 шляхом укладання Додаткової угоди до Договору та встановити з 01.07.2023 ціну на одиницю товару на рівні 5,16211776 грн/кВт*год із урахуванням ПДВ. 
01.09.2023 позивач засобами поштового зв`язку надіслав відповідачу лист №01-21/7321 від 31.08.2023, яким повідомив про те, що згідно з даними ДП "Оператор ринку", за період із 01.07.2023 по 31.07.2023 відбулося коливання ціни електричної енергії на 23,50% порівняно з періодом 01.06.2023 - 30.06.2023, що підтверджується довідкою Торгово-промислової палати №718/23 від 14.08.2023 та роздруківкою з вебсайту ДП "Оператор ринку", які додаються до листа. Водночас позивачем зазначено, що у зв`язку із неотриманням від відповідача повідомлення про неприйняття нових умов Договору та намір змінити електропостачальника, з липня 2023 року Договір вважається зміненим на запропонованих ПрАТ "Харківенергозбут" умовах.
Надісланим на електронну адресу відповідача повідомленням від 01.09.2023 уповноважений представник позивача повідомив КНП "Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради" про збільшення ціни на електричну енергію з 01.08.2023 до суми 5,77658304 грн/кВт*год (з урахуванням ПДВ) та запропонувала внести зазначені зміни до Договору шляхом укладання відповідної Додаткової угоди до нього, що додається.
07.09.2023 позивач засобами поштового зв`язку надіслав відповідачеві лист-повідомлення про внесення змін до договору про закупівлю (постачання) електричної енергії №01-21/7421 від 06.09.2023 з наведеною в останньому інформацією про те, що середньозважена ціна на одиницю електричної енергії на ринку "на добу наперед" склала: станом на 01.09.2023 - 3753,44/мВт*год, станом на 06.09.2023 - 4273,57 грн/мВт*год (отже коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення склало понад 13,85%); середньозважена ціна на одиницю електричної енергії на внутрішньодобовому ринку склала: станом на 01.09.2023 - 2876,85 грн/мВт*год, станом на 04.09.2023 - 3643,13 грн/мВт*год (отже коливання ціни за одиницю товару в бік збільшення склало понад 26,63%). У зв`язку з наведеним, позивач інформував відповідача про можливе збільшення ціни на електричну енергію з 01.10.2023 та 01.11.2023.
Водночас надісланим 11.10.2023 на адресу відповідача листом №01-21/8266 від 10.10.2023 позивач, посилаючись на існування у КНП "Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради" станом на 10.10.2023 заборгованості в розмірі, більшому ніж вартість електричної енергії, спожитої протягом двох попередніх місяців, повідомив останнього про припинення дії Договору №1 від 20.02.2023 з 05.11.2023 та припинення електропостачання з 06.11.2023.
За матеріалами справи судом встановлено, що протягом строку дії укладеного між сторонами Договору позивачем для оплати вартості спожитої відповідачем електричної енергії за період липень - вересень 2023 року було надіслано останньому засобами поштового зв`язку рахунки б/н, б/д за липень 2023 року на суму 196 883,17 грн (із ПДВ), б/н, б/д за серпень 2023 року на суму 234 067,14 грн (із ПДВ), б/н/, б/д за вересень 2023 року на суму 189 009,79 грн (із ПДВ), а також акти приймання-передачі електричної енергії за спірний період.
Невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань у частині повної та своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії протягом липня - вересня 2023 року стало підставою для звернення позивача до суду в межах справи Господарського суду Закарпатської області №907/1113/23 з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 619 960,10 грн у примусовому порядку. Крім того, у зв`язку із простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивачем на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано останньому суму 659,44 грн трьох процентів річних.
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 05.02.2025 у справі №907/1113/23, яке набрало законної сили відповідно до постанови Західного апеляційного господарського суду від 04.06.2025, позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Комунального некомерційного підприємства "Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради" на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" суму 620 619,54 грн, у тому числі 619 960,10 грн заборгованості за спожиту електричну енергію та 659,44 грн трьох процентів річних, а також 7447,43 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
В ході судового розгляду спору у справі №907/1113/23 судами були досліджені обставини укладення Договору про закупівлю (постачання) електричної енергії №1 від 20.02.2023, порядок зміни його умов, правомірність підвищення ціни електричної енергії та встановлено факт дотримання постачальником процедури внесення змін до договору відповідно до його умов та вимог чинного законодавства, а також порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої йому електричної енергії в період із липня по вересень 2023 року.
Надалі, позивачем для оплати вартості спожитої відповідачем електричної енергії за період жовтень - листопад 2023 року було надіслано останньому засобами поштового зв`язку рахунки б/н, б/д за жовтень 2023 року на суму 285 132,14 грн (із ПДВ), б/н, б/д за листопад 2023 року на суму 33 157,58 грн (із ПДВ), а також акти приймання-передачі електричної енергії за спірний період. 
Невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань у частині повної та своєчасної оплати вартості спожитої електричної енергії протягом жовтня - листопада 2023 року стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 318 289,72 грн у примусовому порядку. Крім того, у зв`язку із простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання щодо оплати спожитої у період з липня 2023 року по листопад 2023 року електричної енергії, позивачем на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України заявлено до стягнення з відповідача 179 937,78 грн інфляційних нарахувань та 49 758,61 грн трьох процентів річних.

ПРАВОВА ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ДО СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (тут і надалі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Таким чином, станом на день розгляду даного спору в суді його обставини оцінюються судом із огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.
Згідно із ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".
Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону (ч. 6 ст. 276 Господарського кодексу України).
За змістом ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Пунктом 1.2. укладеного між сторонами Договору про закупівлю (постачання) електричної енергії №1 від 20.02.2023 передбачено, що умови цього Договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ) та Закону України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 №922-VIII зі змінами.
Відповідно до п. 26, 68 та 84 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії", електрична енергія - енергія, що виробляється на об`єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу; постачання електричної енергії - продаж, включаючи перепродаж, електричної енергії; споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.
Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, як, зокрема, про постачання електричної енергії споживачу (п. 14 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії").
Згідно з ч. 1, 2, 6, 7 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії", постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Постачання електричної енергії електропостачальниками здійснюється з дотриманням правил роздрібного ринку. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу.
Пунктом 1 частини 1 статті 57 Закону України Закону України "Про ринок електричної енергії" встановлено, що електропостачальники мають право, зокрема, купувати та продавати електроенергію на ринку електричної енергії, здійснювати експорт-імпорт електричної енергії за вільними цінами.
За приписами ч. 1, 2, 4, 5 та 9 ст. 72 Закону України "Про ринок електричної енергії", роздрібний ринок функціонує для задоволення потреб споживачів у електричній енергії та пов`язаних з цим послуг. Учасниками роздрібного ринку електричної енергії є споживачі, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачам. Постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за відповідним договором постачання електричної енергії споживачу, укладеним відповідно до правил роздрібного ринку. Оператор системи передачі та оператори систем розподілу забезпечують приєднання електроустановок споживачів до електричних мереж у порядку, встановленому статтею 21 цього Закону. Відносини між учасниками роздрібного ринку регулюються правилами роздрібного ринку та договорами між його учасниками. Правила роздрібного ринку оприлюднюються на офіційних веб-сайтах Регулятора та електропостачальників. Споживачі мають право вільно обирати електропостачальників. Споживач сплачує за поставлену йому електричну енергію та надані послуги згідно з умовами договорів, укладених відповідно до правил роздрібного ринку.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, №312 від 14.03.2018 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), що регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами (п. 1.1.1. ПРРЕЕ).
Відповідно до п. 2 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.
За визначенням, наведеним у п. 1.1.2. ПРРЕЕ (тут і надалі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) договір про постачання електричної енергії споживачу - це домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами; постачання електричної енергії - продаж електричної енергії споживачу відповідно до умов договору.
Постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку (п. 1.2.7. ПРРЕЕ).
Згідно п. 3.1.5. Правил, електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам для укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на власному офіційному вебсайті, про що повідомити Регулятора.
Відповідно до абз. 1, 5, 6 п. 3.1.7. ПРРЕЕ, договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному вебсайті електропостачальника, договір укладається у письмовій формі шляхом підписання сторонами цілісного документа або обміну документами у порядку, встановленому законодавством та цими Правилами, у тому числі за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються, у письмовій формі, а у випадку укладення договору за допомогою інформаційно-комунікаційних систем та/або засобів електронної комунікації у формі електронного документа та підписуються обома сторонами.
Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції (п. 3.1.8. ПРРЕЕ).
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії", підп.1 п. 5.2.1 ПРРЕЕ, електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", підп. 2 п. 5.5.5. ПРРЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
За змістом п. 4.7., 4.8. ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. За наявності відповідного устаткування проведення оплати може бути реалізоване із застосуванням картки попередньої оплати. Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).
Пунктом 4.12. ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: - протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; - протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; - в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Судом встановлено, що сторонами погоджено порядок та строки оплати отриманої електричної енергії в пункті 5 комерційної пропозиції (Додаток №2 до Договору), за змістом якого рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника, або направляються через систему електронного документообігу у разі укладання відповідної додаткової угоди до Договору. В разі неотримання споживачем рахунків у відповідних структурних підрозділах постачальника за відсутності укладеної додаткової угоди щодо електронного документообігу, постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення. Оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.
Приписами ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 
Згідно із ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
У ст. 204 Цивільного кодексу України зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства. 
Спір у даній справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої йому електричної енергії в період із жовтня по листопад 2023 року, внаслідок чого у відповідача виникла та рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 318 289,72 грн.
Водночас у матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано суду доказів щодо повної оплати спірної суми заборгованості. 
З урахуванням вищевикладеного, суд доходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 318 289,72 грн заборгованості за спожиту електричну енергію є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем належними й допустимими доказами не спростованими, а відтак, позов у цій частині підлягає задоволенню. 
Крім того, на підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України за прострочення оплати спожитої електричної енергії у період з липня по листопад 2023 року позивач просить стягнути з відповідача суму 179 937,78 грн інфляційних нарахувань та 49 758,61 грн трьох процентів річних.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Статтею 625 Цивільного кодексу України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Так, відповідно до наведеної норми, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Водночас нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. 
Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 у справі №902/417/18, від 09.02.2021 у справі №520/17342/18, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.04.2025 у справі №916/3011/24, від 25.04.2025 у справі №916/5400/23). 
Інфляційні втрати та річні проценти нараховуються на суму простроченого основного зобов`язання. Тому зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного і поділяє його долю. Отже вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19, від 02.07.2025 у справі №903/602/24, постанови Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №921/27/21, від 26.03.2025 у справі №910/7475/24).
Вимагати сплату суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18, постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2024 №922/444/24).
Перевіривши за допомогою калькулятора сертифікованої комп`ютерної програми інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН" розрахунок заявлених до стягнення сум інфляційних нарахувань та трьох процентів річних у межах визначених позивачем боргових періодів, суд встановив, що інфляційні нарахування в сумі 179 937,78 грн та 49 758,61 грн трьох процентів річних обраховані вірно (розгорнутий розрахунок інфляційних нарахувань та трьох процентів річних міститься в матеріалах справи) та підлягають стягненню з відповідача повністю.
При цьому, судом взято до уваги, що у межах справи №907/1113/23 три проценти річних за порушення строків сплати вартості спожитої у липні - вересні 2023 року електроенергії були нараховані лише за період до 30.09.2023, тоді як у даній справі їх нарахування здійснено за інший період - з 01.10.2023 по 31.07.2025.
Враховуючи вищенаведене в сукупності, суд доходить до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 547 986,11 грн, у тому числі 318 289,72 грн заборгованості за спожиту електричну енергію за Договором про закупівлю (постачання) електричної енергії №1 від 20.02.2023, 179 937,78 грн інфляційних нарахувань та 49 758,61 грн трьох процентів річних, є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем належними й допустимими доказами не спростованими. Позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Водночас суд не надає оцінку доводам представника відповідача щодо недотримання стороною позивача порядку зміни умов Договору та правомірності підвищення ціни електричної енергії, оскільки такі обставини спірних правовідносин сторін спору вже були предметом дослідження суду при розгляді спору у справі №907/1113/23 та не підлягають повторному дослідженню і встановленню з огляду на преюдиційність судового рішення у справі №907/1113/23 при розгляді даного спору між тими ж сторонами спору у відповідності до положень ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.
Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2023 у справі №910/18193/21 сформульовано наступні правові висновки щодо застосування положень частини 4 статті 75 ГПК України.
Факти, передбачені наведеною нормою, мають для суду преюдиціальний характер. Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, що набрав законної сили. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що набрав законної сили. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.
Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Отже, преюдиціальне значення мають лише рішення у справі, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта (висновок викладений у постановах Верховного Суду від 24.05.2018 у справі №922/2391/16, від 16.04.2024 у справі №910/20417/21).
Преюдицію утворюють лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що відображається в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивостей преюдиціальності. Також преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин.
Важливим видається те, що обставини, встановлені у першій справі, яка є преюдиційною, мають належати до предмета доказування, тобто їх встановлення має бути необхідне для вирішення тієї справи. Оскільки предмет доказування спочатку визначається підставами позову, а потім обґрунтовується нормами матеріального права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору, то питання про те, чи належав певний факт до предмета доказування, є питанням права, а не факту (постанова Верховного Суду від 12.04.2023 у справі №910/10892/21).
Також суд критично оцінює аргументи представника відповідача про те, що незаявлення позивачем до стягнення з відповідача заборгованості за спожиту у жовтні - листопаді 2023 року електроенергію в межах справи №907/1113/23 є способом збагачення за рахунок відповідача внаслідок штучного збільшення розміру нарахованих інфляційних нарахувань та трьох процентів річних шляхом поділу вимог та подальшого пред`явлення їх окремим позовом.
Так, як встановлюють приписи ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відтак, позивач самостійно визначив обсяг і спосіб реалізації своїх матеріальних та процесуальних прав, у тому числі щодо часу та обсягу заявлення позовних вимог, а сам по собі факт незаявлення певних вимог у межах попередньої справи не свідчить про втрату позивачем права на їх подальше пред`явлення у встановленому законом порядку.
При цьому, суд констатує, що визначальним при розгляді вимог про стягнення передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України нарахувань, є встановлення факту наявності порушення строків виконання грошових зобов`язань та періоду такого прострочення, а не мотивів стягнення позивачем таких нарахувань в межах однієї чи декількох судових справ в залежності від періоду прострочки. Невиконання відповідачем грошового зобов`язання кореспондує праву позивача на стягнення визначених ст. 625 Цивільного кодексу України нарахувань за таке невиконання зобов`язань. У даному випадку, збільшення розміру нарахованих інфляційних нарахувань та трьох процентів річних є результатом дій відповідача щодо невиконання грошового зобов`язання (сплати заборгованості за спожиту електроенергію) та періоду такого невиконання, а не дій позивача щодо стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних за різні періоди прострочення у межах декількох судових справ.
Поряд з тим, суд вважає незастосовними при розгляді даного спору аргументи представника відповідача щодо здійснення у жовтні 2023 року нової закупівлі електричної енергії за ціною нижчою, ніж була встановлена позивачем, оскільки такі не впливають на встановлення факту належного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань перед позивачем та не нівелюють обов`язку належного їх виконання.
Згідно зі ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За змістом ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
В силу ч. 1 ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав, а його аргументи не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та положеннях законодавства. 
З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд доходить до висновку про задоволення позову повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ У СПРАВІ

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України в розмірі 6575,83 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства "Берегівська лікарня імені Бертолона Ліннера Берегівської міської ради", вул. Ліннера Бертолона, будинок 2, м. Берегове, Закарпатська область, 90202 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 01992430) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", вул. Гоголя, будинок 10, м. Харків, Харківська область, 61057 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 42206328) суму 547 986,11 грн (П`ятсот сорок сім тисяч дев`ятсот вісімдесят шість гривень 11 коп.), у тому числі 318 289,72 грн (Триста вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят дев`ять гривень 72 коп.) заборгованості за спожиту електричну енергію, 179 937,78 грн (Сто сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот тридцять сім гривень 78 коп.) інфляційних нарахувань та 49 758,61 грн (Сорок дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят вісім гривень 61 коп.) трьох процентів річних, а також 6575,83 грн (Шість тисяч п`ятсот сімдесят п`ять гривень 83 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду, згідно зі ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua. 

Повне судове рішення складено та підписано 22.06.2026.

Суддя Л.І. Пригара