Справа № 212/14436/25 
2/212/1717/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2026 року місто Кривий Ріг 
Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі: головуючого – Феняка О.Р., за участю: секретаря судового засідання Луценко А.С., представника позивача Руднєвої І.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Руднєва Інна Сергіївна до Бахмутської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Руднєва Інна Сергіївназвернувся до суду з позовом в якому просив надати йому додатковий строк терміном 6 місяців для подання заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Мотивуючи свою заяву тим, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_2 у селі Гінці Лубенського району Полтавської області у віці 83 роки, куди його евакуювали із міста Бахмут Донецької області після початку військових дій у місті Бахмут Донецької області ІНФОРМАЦІЯ_3 під час нападу росії на Україну. 14 жовтня 2008 року при житті батько позивача - ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів належну йому на праві приватної власності частку квартири номер АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 залишилось наступне спадкове майно: 1/2 частина квартира АДРЕСА_2 , що належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 14.07.1997 року. Після смерті батька позивач не мав можливості своєчасно подати заяву про прийняття спадщини з наступних поважних підстав: після смерті батька позивач звернувся до органів нотаріату України стосовно оформлення спадщини за місцем свого проживання як внутрішньо переміщеної особи. Місцевий нотаріус йому повідомив, що на період військового стану призупинений перебіг строків оформлення спадщини та відсутній механізм оформлення спадщини на майно, яке знаходиться на території активних бойових дій. На той час місто Бахмут Донецька область знаходилось в зоні активних бойових дій. Через деякий час позивач знов звернувся до нотаріуса, але йому повідомили, що нотаріус не може оформлювати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв`язку із тим, що місто Бахмут Донецької області окупований та нотаріус не має доступу до реєстрів Донецької області. В серпні 2025 року позивач звернувся до іншого нотаріуса у своєму населеному пункті, який повідомив, що механізм оформлення спадкових прав на майно, яке знаходиться на тимчасово окупованій території існує, але позивач пропустив строк для прийняття спадщини, тому для відкриття спадщини після смерті батька йому необхідно звернутись до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання відповідно заяви про відкриття спадкової справи. Інших спадкоємців за заповітом, окрім позивача, не має. У зв`язку з чим вимушений звернутися до суду із вказаним позовом за захистом своїх законних прав на спадкування за заповітом.
Ухвалою суду від 17.12.2025 року позовну заяву про надання додаткового строку для прийняття спадщини було прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження з повідомленням учасників справи.
02.02.2026 року Ухвалою суду закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.
Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги просила задовольнити. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до початку розгляду надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, не заперечував проти задоволення позовних вимог. 
В судовому засіданні 24.04.2026 року була допитана свідок ОСОБА_4 , яка зазначила, що неодноразово разом з батьком зверталася до нотаріусу в місті Чигирин, нотаріус надав усну відмову, надати відповідь письмово відмовились. 
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть, зареєстрованим Лубенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис №1240.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, серія та номер: НОМЕР_1 , виданий 14.07.1997 року ОСОБА_2 на праву спільної часткової власності є власником квартири за адресою АДРЕСА_3 .
За своє життя ОСОБА_2 склав заповіт, яким заповів ОСОБА_1 , належну йому на праві приватної власності 1/2 частину квартира АДРЕСА_4 .
За змістом статей 1233,1234,1235,1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто.
Як слідує із змісту правового висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, під час вирішення питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке, будучи належно вираженим, підлягає правовій охороні і після смерті заповідача.
Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також неодмінність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання.
Тобто, складаючи заповіт, спадкодавець виражає свою волю на набуття спадкоємцем права на визначене в ньому майно.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 07.09.2025 власниками квартири за адресою АДРЕСА_3 з частками 1/2 є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Як передбачено частинами першою-третьою статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
За положеннями статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Як вбачається із змісту позовної заяви та показів свідка ОСОБА_1 пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, хоча неодноразово вживав заходів для прийняття спадщини, для чого звертався до нотаріусу, однак з незалежних від нього причин, а саме враховуючи той факт, що місто Бахмут Донецької області знаходилося в зоні активних бойових дій, вимушеному статусу внутрішньо переміщеної особи, відмови нотаріусу про відкриття спадщини не зміг реалізувати своє право.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦКП України).
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначено, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи. Тому, з метою забезпечення принципу правової визначеності та запобігання порушенню принципу верховенства права суди повинні досліджувати дотримання строку звернення до суду, причини його пропуску та послідовно застосовувати відповідні правові наслідки його спливу.
Подання ОСОБА_1 позову про визначення додаткового строку на прийняття спадщини після смерті його батька є єдиним ефективним способом захисту права позивача на спадщину на національному рівні у розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який національні суди зобов`язані практично забезпечувати відповідно до ст. 1 цієї Конвенції та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».
Крім того, з огляду на однозначні положення ч. 1 ст. 1220, ч. 3 ст. 1223 ЦК України про виникнення у спадкоємців права на спадщину з моменту смерті спадкодавця, у ОСОБА_1 виникло «законне сподівання» в успадкуванні прав на нерухоме майно від його померлого батька через визначення в судовому порядку додаткового строку на прийняття спадщини. Таке «законне сподівання» входить до поняття «майно», вільне володіння яким захищається ст. 1 Першого протоколу Конвенції (про ознаки «законного сподівання» зазначено у п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26 червня 2014 року, які застосовуються у даній справі).
Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 80 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.
Задовольняючи позов суд враховує, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, ст. ст. 1221, 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Руднєва Інна Сергіївна до Бахмутської міської ради про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини– задовольнити частково.
Визначити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 строком у три місяці, який починається з дня набранням рішенням суду законної сили.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до ДНІПРОВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Повне рішення складено і підписано 01 травня 2026 року.

Суддя: О. Р. Феняк