Справа № 947/4804/26
Провадження № 3-зв/947/6/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18.05.2026 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Іванчук В.М., при секретарі судового засідання Чорній Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді Київського районного суду м. Одеси Войтова Г.В. від розгляду справи №947/4804/26 про притягнення до адміністративної відповідальності, –

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Київського районного суду м. Одеси Войтова Г.В. перебуває справа №947/4804/26 про притягнення особи до адміністративної відповідальності за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 24.01.2026 року у м. Одесі.
14.05.2026 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Войтова Г.В. від розгляду вказаної адміністративної справи.
В обґрунтування заявленого відводу заявник зазначає, що під час автоматизованого розподілу справ №947/4784/26 та №947/4804/26, на його думку, нібито мало місце втручання у роботу автоматизованої системи документообігу суду, оскільки розподіл зазначених справ був здійснений із різницею у десяті частки секунди, при цьому між номерами справ наявна різниця у двадцять позицій. Також заявник вказує, що судді Войтов Г.В. та Чаплицький В.В., на його думку, затягують розгляд справ, а тому існують сумніви у їх неупередженості та безсторонності.
Адвокат Павлишин Ю.М., що діє в інтересах ОСОБА_1 скерував на адресу суду клопотання, у якому просив суд провести розгляд заяви без їх участі, наполягали на відводі судді.
Дослідивши матеріали заяви про відвід, перевіривши наведені доводи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви з огляду на таке.
Відповідно до ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Разом із цим КУпАП не містить окремого процесуального порядку вирішення заяв про відвід судді під час розгляду справ про адміністративні правопорушення.
За таких обставин, з метою забезпечення права особи на справедливий суд та реалізації гарантій, передбачених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону та керуватися положеннями ст.ст.75-81 КПК України, які регулюють порядок та підстави відводу судді.
Відповідно до вимог ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості.
При цьому сам по собі факт незгоди учасника провадження із процесуальними діями суду, тривалістю розгляду справи чи припущення щодо можливих порушень автоматизованого розподілу справ не може вважатися безумовною та достатньою підставою для відводу судді.
Суд зазначає, що доводи заявника щодо нібито втручання у автоматизований розподіл справ ґрунтуються виключно на власних припущеннях та суб`єктивному тлумаченні технічних параметрів автоматизованої системи документообігу суду.
Жодних належних, допустимих та об`єктивних доказів, які б свідчили про факт втручання у роботу автоматизованої системи документообігу суду, фальсифікацію результатів автоматизованого розподілу справ або незаконне визначення складу суду, заявником до суду не надано.
Твердження про неможливість здійснення розподілу справ у відповідний проміжок часу є оціночними судженнями заявника та не підтверджені жодними офіційними відомостями, висновками спеціалістів чи іншими доказами.
Крім того, доводи заявника щодо відсутності судових засідань у справі, затягування розгляду чи неналежної оцінки доказів фактично стосуються процесуальної діяльності судді під час здійснення правосуддя.
Водночас відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність судді презюмується, доки не доведено інше, а сумніви у безсторонності повинні бути об`єктивно обґрунтованими.
Для встановлення порушення принципу безсторонності мають існувати об`єктивні обставини, які можуть свідчити про упередженість суду.
Однак зі змісту поданої заяви не вбачається жодних обставин, передбачених ст.75 КПК України, які б виключали участь судді Войтова Г.В. у розгляді справи №947/4804/26.
Матеріали заяви не містять доказів особистої заінтересованості судді у результаті розгляду справи, наявності конфлікту інтересів, участі судді у справі в іншому процесуальному статусі або інших обставин, які могли б об`єктивно викликати сумнів у його незалежності чи неупередженості.
Фактично наведені у заяві доводи зводяться до незгоди заявника із процесуальною діяльністю судді та містять припущення щодо можливих порушень, які не підтверджені належними доказами.
За таких обставин суд приходить до висновку, що заява про відвід є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.75, 80, 81 КПК України, ст.ст.7, 245, 283 КУпАП, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Київського районного суду м. Одеси Войтова Г.В. від розгляду справи №947/4804/26 – відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Київського районного
   суду м. Одеси       В. М. Іванчук