ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2026 року 
м. Київ

cправа № 916/2438/25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. – головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,
секретар судового засідання – Лелюх Є. П.,
за участю представників:
позивача – не з`явилися,
відповідача-1 – не з`явилися,
відповідача-2 – не з`явилися,
прокуратури – Гудименко Ю. В. (за посвідченням),
розглянув касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 20.10.2025 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 у справі
за позовом керівника Березівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Березівської міської ради Одеської області 
до: 1) Комунального некомерційного підприємства "Березівська центральна міська лікарня" Березівської міської ради Одеської області,
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Медфлай",
про визнання недійсним пункту договору та стягнення 164 749,91 грн.
Короткий зміст і підстави позовних вимог 
1. 20.06.2025 керівник Березівської окружної прокуратури (далі – Прокурор) в інтересах держави в особі Березівської міської ради Одеської області (далі – Березівська міськрада, Міськрада, позивач) звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Березівська центральна міська лікарня" Березівської міської ради Одеської області (далі – КНП "Березівська ЦМЛ", Лікарня, покупець, відповідач-1) і Товариства з обмеженою відповідальністю "Медфлай" (далі – ТОВ "Медфлай", Товариство, постачальник, відповідач-2) про: 
1) визнання недійсним пункту 3.1 розділу 3 договору від 10.12.2024 № 17 (далі – договір поставки від 10.12.2024, договір № 17, оспорюваний договір), укладеного між КНП "Березівська ЦМЛ" і ТОВ "Медфлай", у частині включення до ціни договору суми податку на додану вартість (далі – ПДВ) у розмірі 164 749,91 грн;
2) стягнення з Товариства на користь Міськради 164 749,91 грн безпідставно сплачених грошових коштів, посилаючись на положення статей 15, 16, 203, 215, 217, 629, 632, 1212 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України), статей 14, 30, 185, 188, 194 та підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України у редакції, чинній із 03.05.2023 (далі – ПК України), статті 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення", статей 5, 41 Закону України "Про публічні закупівлі", статті 23 Закону України "Про прокуратуру".
2. Позовна заява обґрунтовується тим, що операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України анестезіологічного апарату штучної вентиляції легень CWH-3010 лоран ® (далі – апарат ШВЛ), який є предметом договору поставки від 10.12.2024, належать до операцій, що звільнені від оподаткування ПДВ, що свідчить про безпідставне включення його сторонами до ціни товару, зазначеної в пункту 3.1 розділу 3 договору № 17, суми ПДВ, унаслідок чого відповідачами порушено підпункт 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, а тому сплачені кошти у спірній сумі є безпідставно набутими Товариством і відповідний пункт цього договору є недійсним.
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
3. Господарський суд Одеської області рішенням від 20.10.2025 (суддя Щавинська Ю. М.), залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 (головуючий – Ярош А. І., судді Діброва Г. І., Принцевська Н. М.), у задоволенні позову відмовив у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог, оскільки: 
1) за змістом підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України звільнення від оподаткування ПДВ застосовується лише за наявності таких двох умов, як включення товару до встановленого Кабінетом Міністрів України (далі – КМУ) переліку та цільове використання товару для надання допомоги пораненим учасникам антитерористичної операції (далі – АТО) та/або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони. Хоча апарати ШВЛ включені до Переліку лікарських засобів та медичних виробів, що ввозяться та постачаються на митну територію України під час воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2022 № 1447 (далі – Перелік № 1447), Прокурор належними та допустимими доказами не довів спеціального цільового призначення придбаних відповідачем-1 апаратів ШВЛ, позаяк Лікарня у грудні 2024 року закуповувала обладнання для потреб населення Березівського району Одеської області та фактично не надавала допомоги зазначеній вище особливій категорії осіб, тому немає підстав як для виключення ПДВ із ціни договору № 17, так і для стягнення з Товариства 164 749,91 грн як безпідставно набутих коштів у розумінні статті 1212 ЦК України, адже вказану суму сплачено покупцем на підставі чинного договору та перераховано одержувачем (постачальником) як податок до Державного бюджету України;
2) стягнення спірної суми ПДВ становитиме надмірний фінансовий тягар для Товариства як добросовісного постачальника і не свідчитиме про реальне порушення інтересів держави та можливість їх ефективного відновлення у разі задоволення позову (схожий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.07.2025 у справі № 910/4017/24);
3) ані оголошення про проведення процедури закупівлі, ані тендерна документація, ані договір поставки від 10.12.2024 не містять жодної інформації про те, що апарати ШВЛ придбані з метою надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я. 
Водночас, ураховуючи висновок щодо застосування норми підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України (у контексті того, що визначальним для звільнення від оподаткування ПДВ за вказаною нормою є не лише категорія товарів та суб`єкт отримувача таких товарів, а й призначення товарів – надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я. Отже, без дотримання усіх у сукупності цих вимог наведені операції підлягають оподаткуванню ПДВ у загальному порядку), викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2025 у справі № 910/4313/25, суд апеляційної інстанції, погоджуючись загалом із позицією суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, уточнив, що, оскільки відповідач-1 не визначав того, що закупівля медичного виробу здійснюється для цілей, передбачених підпунктом 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, а також враховуючи використання придбаних медичних виробів для надання медичної допомоги будь-яким особам, а не лише спеціальній категорії суб`єктів, немає підстав для застосування режиму звільнення від оподаткування ПДВ операції Товариства з постачання на митній території України медичних виробів, зумовлених предметом спірної закупівлі.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
4. Не погоджуючись із рішенням місцевого господарського суду та постановою суду апеляційної інстанції, заступник керівника Одеської обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить зазначені судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову повністю.
Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
5. На обґрунтовування своїх вимог скаржник посилається на неправильне застосування та порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, наголошуючи на тому, що:
1) суди не врахували висновку щодо застосування норми підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України (у редакції, чинній із 03.05.2023) у подібних правовідносинах (у контексті того, що операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України товарів підлягають звільненню від оподаткування ПДВ згідно з підпунктом 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України за наявності одночасно таких трьох умов: а) медичні вироби постачаються для використання закладами охорони здоров`я, учасниками АТО, особами, що беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації; б) медичні вироби призначені для надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я; в) медичні вироби входять до переліку, встановленого КМУ, а саме Переліку № 1447), викладеного у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2025 у справі № 910/4313/25, від 09.04.2026 у справі № 916/2613/25;
2) на теперішній час відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування положень підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України у подібних правовідносинах (у контексті визначення мети закупівлі медичного обладнання).
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи
6. ТОВ "Медфлай" у відзиві на касаційну скаргу просить відмовити в її задоволенні з мотивів, викладених в оскаржуваних рішенні та постанові.
Березівська міськрада та КНП "Березівська ЦМЛ" не скористалися правом на подання відзиву на касаційну скаргу.
Розгляд справи Верховним Судом 
7. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 19.05.2025 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської області від 20.10.2025 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 у справі № 916/2438/25 та призначив розгляд цієї справи у судовому засіданні на 23.06.2026.
Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
8. Листом від 06.11.2024 № 627 КНП "Березівська ЦМЛ" звернулося до Березівської міськради з проханням виділити кошти на придбання обладнання, необхідного для забезпечення медичним обладнанням відповідно до галузевих стандартів із урахуванням вимог табелю оснащення та вимог щодо контактування з Національною службою здоров`я України (далі – НСЗУ) для надання медичної допомоги мешканцям Березівського району Одеської області у 2025 році на суму 3 232 520 грн, серед якого, зокрема, апарат ШВЛ у кількості 2 шт.
Кошти на придбання апаратів ШВЛ було виділено за рішенням Березівської міськради від 19.11.2024 № 1884-VIII.
9. Як убачається з відомостей, оприлюднених на вебпорталі "Prozorro: Публічні закупівлі" (посилання https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2024-11-19-013710-a), 27.11.2024 Лікарня провела відкриті торги з особливостями щодо закупівлі медичного обладнання – ДК 021:2015:33170000-2 – Обладнання для анестезії та реанімації НК 024:2023:47244 – Апарат штучної вентиляції легенів загального призначення для інтенсивної терапії, 2 комплекти. Категорія замовника: юридична особа, яка забезпечує потреби держави або територіальної громади.
Єдиним учасником закупівлі стало ТОВ "Медфлай" (код ЄДРПОУ 44828784), яке оголошено переможцем закупівлі із ціновою пропозицією 2 518 320 грн.
Матеріали справи також містять тендерну документацію за процедурою відкриті торги (із особливостями) на закупівлю товару: НК 024:2023:47244 – Апарат штучної вентиляції легенів загального призначення для інтенсивної терапії, код ДК 021:2015:33170000-2 – Обладнання для анестезії та реанімації за 2024 рік.
10. За результатами проведення процедури відкритих торгів 10.12.2024 між КНП "Березівська ЦМЛ" (покупець) і ТОВ "Медфлай" (постачальник) укладено договір № 17, за умовами пунктів 1.1– 1.3 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити його вартість на умовах цього договору. Товаром за цим договором є: 33170000-2 Обладнання для анестезії та реанімації (апарат ШВЛ – 2 комплекти, НК 024:2023-47244 – апарат ШВЛ загального призначення для інтенсивної терапії). Найменування, асортимент, комплекція, кількість, ціна за одиницю (комплект) товару, визначаються у специфікації, що є невід`ємною частиною договору (додаток № 1).
У специфікації (додаток № 1 до договору № 17) відповідачами погоджено, зокрема, найменування, одиницю виміру, кількість, ціну за одиницю без ПДВ, ціну за одиницю з ПДВ, загальну вартість з ПДВ, відповідно до якої зазначено найменування товару: апарат ШВЛ CWH -3010 лоран ®, y кількості: 2 комплекти, за ціною без ПДВ – 1 176 785,04672 грн, ціна за одиницю з ПДВ – 1 259 160 грн, загальна вартість з ПДВ – 2 518 320 грн, у тому числі ПДВ – 164 749,91 грн. 
Пунктами 3.1, 3.2, 4.1, 4.2, 4.4 договору поставки від 10.12.2024 передбачено, що загальна ціна договору становить 2 518 320,00 грн з ПДВ, у тому числі ПДВ – 164 749,91 грн, і включає вартість товару, упаковки, тари, маркування, завантаження/розвантаження, перевезення. Зміни в податковому, тарифному та іншому законодавстві, що впливають на ціноутворення, є для сторін безумовною підставою для перегляду цін та загальної вартості договору, якщо ці зміни виникли до початку проведення покупцем розрахунків за договором. Покупець зобов`язаний оплатити товар постачальнику протягом 15 календарних днів з дати фактичного отримання товару (дати підписання видаткової накладної). Оплата вартості проданого товару здійснюється в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника. Оплата проводиться після пред`явлення постачальником видаткової накладної на товар, але не пізніше ніж через 30 календарних днів з дня отримання товару покупцем.
Згідно з пунктами 5.1, 5.2, 10.1 договору № 17 строк (термін) поставки (передачі) товару становить 12 календарних днів із моменту отримання замовлення. Місце поставки (передачі) товарів: 67300, вул. Лікарняна, 6, м. Березівка, Березівський р-н, Одеська обл., Україна. Цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2024 та до повного виконання сторонами договірних зобов`язань.
11. 20.12.2024 згідно із видатковою накладною № 149 ТОВ "Медфлай" передало КНП "Березівська ЦМЛ" товар – апарат ШВЛ CWH -3010 лоран ®, код УКТ ЗЕД 9019201000, 2 комплекти, за ціною без ПДВ – 1 176 785,04672 грн, загальна сума без ПДВ – 2 353 570,09 грн, сума ПДВ – 164 749,91 грн, всього з ПДВ – 2 518 320 грн.
20.12.2024 відповідачі підписали акт приймання-передачі вказаного товару та цього ж дня Товариство виставило Лікарні рахунок № 162 на оплату на загальну суму 2 518 320 грн, у тому числі ПДВ – 164 749,91 грн.
24.12.2024 згідно з платіжними інструкціями № 1 і № 4 КНП "Березівська ЦМЛ" сплатило на користь ТОВ "Медфлай" грошові кошти у сумах 500 000 грн і 2 018 320 грн відповідно, всього на суму 2 518 320 грн.
12. Листом від 16.01.2025 № 54-134вих-25 Березівська окружна прокуратура у порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" повідомила Березівську міськраду про виявлене порушення закону з метою надання розумного строку для вжиття суб`єктом владних повноважень у вказаних правовідносинах для вжиття заходів реагування, у тому числі претензійно-позовного характеру, а також про надання інформації щодо правомірності включення ПДВ до ціни медичного обладнання та стану виконання договору.
Листом від 23.01.2025 № 09/08-33/192 Міськрада поінформувала Березівську окружну прокуратуру, що предметом договору № 17 є поставка замовнику медичного обладнання – апарату ШВЛ – на суму 2 518 320 грн, у тому числі ПДВ в сумі 164 749,91 грн. При цьому у договорі відсутні умови щодо призначення вказаного обладнання для цілей використання у відповідних заходах, передбачених пунктом 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України.
13. На запит Березівської окружної прокуратури від 15.05.2025 № 54-1638вих-25 КНП "Березівська ЦМЛ" листом від 22.05.2025 № 347 повідомило про таке:
– не надавалася медична допомога у період 2022– 2025 років учасникам АТО, особам, що беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, іншим фізичним особам, які у період проведення АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я, у тому числі із застосуванням системи рентгенівської діагностичної стаціонарної загального призначення, цифрової рентгенографічної системи на 2 робочих місця та апарату штучної вентиляції легень (апарат ШВЛ CWH-3010 лоран ®);
– не вживалися місцеві заходи, не приймалися програми, рішення (розпорядження) із питань надання медичної допомоги зазначеній вище категорії осіб;
– лікувальний заклад – КНП "Березівська ЦМЛ" не належить до переліку закладів, які надають медичну допомогу у період проведення АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, учасникам АТО, особам, що беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, фізичним особам, які у період проведення АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я;
– КНП "Березівська ЦМЛ" не отримувала коштів із районного, обласного або державного бюджетів на закупівлю медичного обладнання для надання медичної допомоги учасникам АТО, особам, що беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, фізичним особам, які у період проведення АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я.
У 2022 році Лікарня тимчасово прийняла 207 поранених у зв`язку із тим, що гвинтокрил не зміг здійснити посадку у м. Одесі, та протягом доби карети швидкої медичної допомоги забрали на лікування усіх поранених.
14. У відповідь на лист Березівської окружної прокуратури від 03.06.2025 Березівська міськрада листом від 05.06.2025 № 09/08-33/1256 поінформувала про таке: 
1) Міськрада не зверталася до суду з позовом про стягнення сплаченого ПДВ відповідно до договору поставки від 10.12.2024 у вказаних правовідносинах; 
2) на обліку в КНП "Березівська ЦМЛ" перебуває 12 осіб, які є учасниками АТО, бойових дій, осіб, що брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримані збройної агресії російської федерації та інших фізичних осіб, яким у Лікарні надається медична допомога у тому числі вторинна, реабілітаційна, профілактична амбулаторна тощо щодо лікування наслідків поранень контузій чи іншого ушкодження здоров`я, які такі особи отримали у період проведення АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф та/або запровадженні воєнного стану;
3) згідно зі спільним наказом Міністерства оборони України та Міністерства охорони здоров`я України від 07.02.2018 № 49/180 "Про визначення механізму надання вторинної (спеціалізованої) і третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги військовослужбовцям, які беруть участь в антитерористичній операції та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного стану" КНП "Березівська ЦМЛ" не входить до переліку закладів охорони здоров`я та державних установ Національної академії медичних наук, що залучаються для надання вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів, особам рядового і начальницького складу та поліцейським, які беруть участь в АТО та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та/або в умовах запровадження воєнного чи надзвичайного стану. Крім того, Березівський район Одеської області за період із 2014 року не входив у зону активних бойових дій;
4) ані тендерна документація КНП "Березівська ЦМЛ", ані укладений договір про закупівлю не містять інформації про те, що апарати ШВЛ придбано із метою надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я;
5) оскільки Лікарня не зазначила, що закупівля медичного виробу здійснюється для цілей, перерахованих у підпункті 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, підстави для застосування режиму звільнення від оподаткування ПДВ відсутні.
Додатком до цього листа є рішення Березівської міськради від 25.03.2021 про прийняття у комунальну власність КНП "Березівська ЦМЛ", а також статут Лікарні у новій редакції (станом на 2024 рік), пунктом 3.1 якого передбачено, що основною метою діяльності підприємства є забезпечення медичного обслуговування населення Березівського району Одеської області шляхом надання йому медичних послуг у порядку та в обсязі, встановлених законодавством.
Позиція Верховного Суду
15. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені в касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, подані заперечення, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.
16. В основу оскаржуваних рішення та постанови покладено висновок місцевого та апеляційного господарських судів про необґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що за змістом підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України звільнення від оподаткування ПДВ застосовується лише за наявності такої обов`язкової умови, як спеціальне цільове використання придбаного товару – для надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я.
При цьому Прокурор належними та допустимими доказами не довів спеціального цільового призначення придбаних відповідачем-1 апаратів ШВЛ, оскільки Лікарня у грудні 2024 року закуповувала медичне обладнання для потреб населення Березівського району Одеської області та фактично не надавала допомоги зазначеній вище особливій категорії осіб, а тому немає підстав як для виключення ПДВ із ціни договору № 17, так і для стягнення з Товариства 164 749,91 грн як безпідставно набутих коштів у розумінні статті 1212 ЦК України, адже вказану суму сплачено покупцем на підставі чинного договору та перераховано постачальником як податок до Державного бюджету України. 
Адже, ані оголошення про проведення процедури закупівлі, ані тендерна документація, ані договір поставки від 10.12.2024 не містять жодної інформації про те, що апарати ШВЛ придбані Лікарнею саме з метою надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я. 
17. Колегія суддів погоджується із висновком судів першої та апеляційної інстанцій про відмову в задоволенні позову з огляду на таке.
18. Положення частини 2 статті 16 ЦК України передбачають такий спосіб захисту порушеного права, як визнання недійсним правочину.
ЦК України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; шляхом укладання правочинів суб`єкти цивільних відносин реалізують свої правомочності, суб`єктивні цивільні права за допомогою передачі цих прав іншим учасникам.
Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
19. Відповідно до частин 1, 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1– 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
20. Статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.
21. У пункті 8.17 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20 сформульовано висновок про те, що хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку. 
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в зазначеній постанові відступила від висновку щодо неможливості визнання недійсним частини договору (стосовно визначення ПДВ) із посиланням на те, що включення ПДВ в оплату містить ціну розрахункової одиниці вартості товару, тобто є істотною умовою договору, викладеного у постанові Верховного Суду від 08.04.2021 у справі № 922/2439/20, та зазначила про незгоду із висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 12.03.2018 у справі № 910/22319/16, від 08.08.2019 у справі № 911/1626/18.
22. Відповідно до статті 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
23. Згідно з підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України податок на додану вартість – це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.
За змістом підпунктів "а" і "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу. 
За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем товару (замовником послуг).
24. Відповідно до пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками – суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
25. Пунктами 30.1, 30.2, 30.9 статті 30 ПК України передбачено, що податкова пільга – передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті. Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат. Податкова пільга надається шляхом: а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до нарахування податку та збору; б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору; в) встановлення зниженої ставки податку та збору; г) звільнення від сплати податку та збору.
26. Згідно з підпунктом 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України (у редакції, чинній із 03.05.2023) тимчасово, на період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України лікарських засобів та медичних виробів відповідно до підпункту "в" пункту 193.1 статті 193 цього Кодексу, що призначені для використання закладами охорони здоров`я, учасниками АТО, особами, що беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, для надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я, за переліком, встановленим Кабінетом Міністрів України.
27. Проаналізувавши зміст норми підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України (у редакції, чинній із 03.05.2023), Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у пунктах 40– 42, 51 постанови від 18.11.2025 у справі № 910/4313/25 (предмет позову – визнання недійсним договору поставки медичних виробів у частині включення до договірної ціни (вартості товару) суми ПДВ та стягнення безпідставно набутих грошових коштів), тобто зі спору, що виник із подібних правовідносин, виснував про таке:
1) операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України товарів підлягають звільненню від оподаткування ПДВ згідно з підпунктом 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України за наявності одночасно таких трьох умов: а) медичні вироби постачаються для використання закладами охорони здоров`я, учасниками АТО, особами, що беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації; б) медичні вироби призначені для надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я; в) медичні вироби входять до переліку, встановленого КМУ, а саме Переліку № 1447;
2) у разі відсутності однієї із зазначених умов вказані операції підлягатимуть оподаткуванню ПДВ у загальному порядку;
3) визначальним для звільнення від оподаткування ПДВ за вказаною нормою є не лише категорія товарів та суб`єкт отримувача таких товарів, а й призначення товарів – надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я;
4) ураховуючи положення підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, встановлення такої обставини, як призначення медичних засобів саме для надання медичної допомоги фізичним особам, які у зв`язку із здійсненням заходів із надання відсічі збройної агресії рф зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я, є обов`язковою для звільнення від оподаткування ПДВ на підставі цієї норми.
28. Схожого за змістом висновку (у контексті того, що однією з обов`язкових умов для звільнення від оподаткування ПДВ на підставі підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України є встановлення певного призначення медичних засобів, а саме: надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я) дійшов Верховний Суд у постанові від 09.04.2026 у справі № 916/2613/25 (предмет позову – визнання недійсним договору поставки медичних виробів у частині включення суми ПДВ до договірної ціни товару та стягнення безпідставно сплачених бюджетних коштів у дохід Державного бюджету України), тобто зі спору, що виник із подібних правовідносин.
29. Водночас, ураховуючи висновок щодо застосування норми підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України (у контексті того, що визначальним для звільнення від оподаткування ПДВ за вказаною нормою є не лише категорія товарів та суб`єкт отримувача таких товарів, а й призначення товарів – надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я. Отже, без дотримання усіх у сукупності цих вимог наведені операції підлягають оподаткуванню ПДВ у загальному порядку), викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2025 у справі № 910/4313/25, суд апеляційної інстанції, погоджуючись загалом із позицією суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, додатково наголосив на тому, що: 
1) зважаючи на загальний профіль Лікарні як закладу охорони здоров`я (надання послуг первинної та вторинної медичної допомоги будь-яким особам), використання придбаного за договором № 17 товару включає надання медичної допомоги як військовим, які потребують лікування, пов`язаного (або не пов`язаного) з отриманням поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я у період проведення АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану, так і цивільному населенню, яке потребує медичної допомоги, не залежно від обставин отримання ушкодження здоров`я;
2) тобто за своїм правовим статусом у силу вимог чинного законодавства відповідач-1 не може надавати медичну допомогу виключно фізичним особам, які зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я у період проведення АТО та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства. Натомість використання медичних виробів для надання медичної допомоги категоріям осіб, які не передбачені підпунктом 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, не узгоджується з положеннями цієї норми як умовою застосування пільгового режиму оподаткування ПДВ операції з постачання медичних виробів, зокрема, щодо цільового використання таких виробів певній категорії осіб, яке законодавець визначив як обов`язкову умову для застосування податкової пільги;
3) якщо придбання медичних виробів, включених до Переліку № 1447, здійснюється не для використання у відповідних заходах, перерахованих у підпункті 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, то на операцію Товариства з постачання на митній території України медичних виробів режим звільнення від оподаткування ПДВ не поширюватиметься і, як наслідок, така операція підлягатиме оподаткуванню ПДВ у загальному порядку; 
4) Прокурор не довів того, що спірна сума ПДВ як помилково сплачений податок була повернута Товариству із Державного бюджету України.
30. У зв`язку з наведеним Верховний Суд погоджується з висновком апеляційного суду про те, що оскільки відповідач-1 (не визначав того, що закупівля медичного виробу здійснюється для цілей, передбачених підпунктом 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України (у редакції, чинній із 03.05.2023), а також враховуючи використання придбаних медичних виробів для надання медичної допомоги будь-яким особам, а не лише спеціальній категорії суб`єктів, наразі немає підстав для застосування режиму звільнення від оподаткування ПДВ операції Товариства з постачання на митній території України медичних виробів, зумовлених предметом спірної закупівлі.
31. Водночас апеляційний суд цілком обґрунтовано відхилив посилання Прокурора на тимчасове приймання Лікарнею 207 поранених осіб у 2022 році та перебування на обліку медичного закладу учасників АТО, бойових дій, яким надається медична допомога, позаяк це не впливає на цільове призначення закупленого відповідачем-1 медичного обладнання, яке не визначалося закладом охорони здоров`я (замовником закупівлі) як таке, що закуповується для відповідних цілей (із метою надання медичної допомоги особам, які отримали поранення, контузії чи інше ушкодження здоров`я у період проведення АТО та/або запровадження воєнного стану), і, як наслідок, на заходи, в яких воно (медичне обладнання) використовується.
32. При цьому колегія суддів зауважує, що факт тимчасового приймання Лікарнею 207 поранених осіб у 2022 році жодним чином не спростовує висновку судів про відсутність у Товариства права на податкову пільгу, передбачену підпунктом 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України (у редакції, чинній із 03.05.2023), оскільки закупівля апаратів ШВЛ за договором № 17 відбулася значно пізніше – у грудні 2024 році, що вочевидь виключає можливість такого особливого цільового використання медичного обладнання, як для надання медичної допомоги пораненим особам, які були доставлені у Лікарню у 2022 році.
33. Також Верховний Суд вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій про те, що за наведених фактичних обставин стягнення спірної суми ПДВ становитиме надмірний фінансовий тягар для Товариства як добросовісного постачальника і не свідчитиме про реальне порушення інтересів держави та можливість їх ефективного відновлення у разі задоволення позову (схожий за змістом висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.07.2025 у справі № 910/4017/24).
34. З огляду на достовірно встановлені судами попередніх інстанцій та не спростовані скаржником обставини відсутності придбання Лікарнею апаратів ШВЛ із дотриманням їх спеціального цільового призначення, а саме з метою надання медичної допомоги фізичним особам, які у період здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я, що у розумінні підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України є обов`язковою умовою для звільнення від оподаткування ПДВ операцій з поставки товарів за договором № 17, укладеним 10.12.2024, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок апеляційного суду про недоведеність передбачених законом підстав для визнання недійсним пункту 3.1 оспорюваного договору в частині включення до ціни договору спірної суми ПДВ.
35. Натомість зі змісту поданої касаційної скарги вбачається, що заперечення заступника керівника Одеської обласної прокуратури зводяться передусім до посилання на необхідність переоцінки наявних у справі доказів (листів Березівської міськради від 23.01.2025 № 09/08-33/192, від 22.05.2025 № 347, від 05.06.2025 № 09/08-33/1256), тоді як згідно з імперативними положеннями частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України) суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
36. Заступник керівника Одеської обласної прокуратури у поданій касаційній скарзі посилається на наявність підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 3 частини 2 статті 287 ГПК України, а саме: 
якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України
37. Із мотивів, детально наведених у пунктах 27– 34 цієї постанови, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій висновку щодо застосування норми підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України (у редакції, чинній із 03.05.2023) у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2025 у справі № 910/4313/25, від 09.04.2026 у справі № 916/2613/25, оскільки, зважаючи на достовірно встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини придбання Лікарнею у грудні 2024 року апаратів ШВЛ для потреб населення Березівського району Одеської області (тобто передусім для потреб місцевої територіальної громади), а не для спеціального цільового використання у виді надання медичної допомоги особливій категорії фізичних осіб, які у період воєнного стану зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я, зміст оскаржуваної постанови вказує на фактичне врахування апеляційним судом вказаного правового висновку, викладеного у зазначених постановах Верховного Суду. 
38. Отже, зазначена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, однак наразі виключається можливість закриття касаційного провадження у частині наведеної підстави з огляду на те, що суд апеляційної інстанції фактично переглянув рішення місцевого господарського суду не всупереч, а відповідно до релевантного висновку щодо застосування норми підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України (у редакції, чинній із 03.05.2023) у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2025 у справі № 910/4313/25, від 09.04.2026 у справі № 916/2613/25, на неврахуванні якого (висновку) помилково наголошує скаржник.
Щодо підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України
39. Колегія суддів не бере до уваги твердження скаржника про відсутність на теперішній час висновку Верховного Суду щодо питання застосування положень підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України у подібних правовідносинах (у контексті визначення мети закупівлі медичного обладнання) з огляду на таке.
40. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Зміст зазначеної процесуальної норми свідчить про те, що вона спрямована на формування єдиної правозастосовчої практики шляхом висловлення Верховним Судом висновків щодо питань застосування тих чи інших норм права, які регулюють певну категорію правовідносин та підлягають застосуванню господарськими судами під час вирішення спору.
41. У пункті 133 постанови Великої Палати Верховного Суду від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц викладено такий висновок щодо застосування норми пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України:
"У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму матеріального чи процесуального права суди попередніх інстанцій застосували неправильно, а також обґрунтувати необхідність застосування такої правової норми для вирішення спору, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права, та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися".
Схожий за змістом правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 910/800/19, від 13.04.2021 у справі № 910/17693/19 (пункт 25).
42. Таким чином, у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України скаржник повинен обґрунтувати, в чому саме полягає неправильне застосування норми матеріального права чи порушення норми процесуального права, щодо якої відсутній висновок Верховного Суду (у чому саме полягає помилка судів попередніх інстанцій при застосуванні відповідних норм права та як саме ці норми права судами були застосовано неправильно). При цьому формування правового висновку не може ставитися в пряму залежність від обставин конкретної справи та зібраних у ній доказів і здійснюватися поза визначеними ГПК України межами розгляду справи судом касаційної інстанції.
43. Як зазначалося вище, у пунктах 40– 42 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2025 у справі № 910/4313/25 викладено такі висновки щодо порушеного скаржником правового питання:
"40. Аналіз вказаної норми свідчить, що операції з ввезення на митну територію України та постачання на митній території України товарів підлягають звільненню від оподаткування ПДВ згідно з підпунктом 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу XX ПК України за наявності одночасно таких трьох умов:
1) медичні вироби постачаються для використання закладами охорони здоров`я, учасниками антитерористичної операції, особами, що беруть участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації;
2) медичні вироби призначені для надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я;
3) медичні вироби входять до переліку, встановленого Кабінетом Міністрів України, а саме – Переліку лікарських засобів та медичних виробів, що ввозяться та постачаються на митну територію України під час воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 р. № 1447 (далі – Перелік). 
41. У разі відсутності однієї із зазначених умов вказані операції підлягатимуть оподаткуванню ПДВ у загальновстановленому порядку.
42. При цьому Суд зауважує, що визначальним для звільнення від оподаткування ПДВ за вказаною нормою є не лише категорія товарів та суб`єкт отримувача таких товарів, а й призначення товарів – надання медичної допомоги фізичним особам, які у період проведення антитерористичної операції та/або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, та/або запровадження воєнного стану відповідно до законодавства зазнали поранення, контузії чи іншого ушкодження здоров`я".
44. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.
45. Отже, наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, оскільки на теперішній час є висновок Верховного Суду щодо застосування положень підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України (у редакції, чинній із 03.05.2023) у подібних правовідносинах, який (висновок) викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2025 у справі № 910/4313/25, а з матеріалів цієї справи вбачається, що суд апеляційної інстанції фактично переглянув судове рішення місцевого господарського суду відповідно до такого правового висновку (із прямим посиланням на вказану постанову Верховного Суду), що з урахуванням положень пункту 4 частини 1 статті 296 цього Кодексу свідчить про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури у частині зазначеної підстави касаційного оскарження.
46. Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшли правильного висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог.
47. Із наведених раніше мотивів колегія суддів погоджується з обґрунтованими доводами відповідача-2, викладеними у відзиві на касаційну скаргу.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
48. Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
49. З огляду на те, що наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 3 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження, колегія суддів на підставі пункту 4 частини 1 статті 296 цього Кодексу дійшла висновку про необхідність закриття касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури у частині зазначеної підстави касаційного оскарження.
50. У свою чергу, інша підстава касаційного оскарження, передбачена пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, не отримала підтвердження під час касаційного провадження у зв`язку з тим, що суд апеляційної інстанції переглянув рішення місцевого господарського суду відповідно до висновку щодо застосування норми підпункту 2 пункту 32 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України (у редакції, чинній із 03.05.2023) у подібних правовідносинах, сформульованого у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2025 у справі № 910/4313/25, від 09.04.2026 у справі № 916/2613/25, на неврахуванні якого (висновку) помилково наголошує скаржник, що наразі виключає закриття касаційного провадження у частині зазначеної підстави касаційного оскарження.
51. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
52. Відповідно до частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
53. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли правильного висновку про необґрунтованість позову, як наслідок, оскаржувані рішення та постанову ухвалено з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
54. Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, колегія суддів вважає, що викладені у касаційній скарзі доводи не отримали підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновку судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову, у зв`язку з чим немає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування оскаржуваних судових рішень.
Розподіл судових витрат
55. Судовий збір за подання касаційної скарги у порядку статті 129 ГПК України покладається на скаржника.
Керуючись статтями 296, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Одеської обласної прокуратури в справі № 916/2438/25 у частині підстави, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, закрити.
Касаційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури у частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Одеської області від 20.10.2025 і постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 у справі № 916/2438/25 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

Н. О. Багай