УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №294/719/25 Головуючий у 1-й інст. БІЛЕРА І. В. 
Номер провадження №33/4805/993/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Костюкович С. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Костюкович С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу захисника - адвоката Кравчуна Д.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Чуднівського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2026 року, якою останнього визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:
Постановою Чуднівського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 665 грн. 80 коп. 
Згідно постанови місцевого суду,  ОСОБА_1 26.04.2025 о 16 год 30 хв в м.Чуднів по вул. Житомирська, 19 Житомирської області керував транспортним засобом марки «SUBARU», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на рухи. Від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на портативний відеореєстратор 857402, чим порушив п. 2.5 ПДР – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням адвокат Кравчун Д.В. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі щодо  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, та необґрунтованою, ухвалена з порушенням норм процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.
Посилається на те, що поліцейські в порушення вимог ст.35 Закону України "Про національну поліцію» не назвали конкретну причину зупинки з детальним описом підстави зупинки ОСОБА_1 .
Зазначає, що працівники поліції в порушення вимог ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС/МОЗ від 09.11.2015 року № 1452/735, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, не назвали жодної ознаки будь-якого сп`яніння. При цьому, відеозаписами, які наявні в матеріалах справи не виявлено жодних зовнішніх ознак будь якого сп`яніння.
Посилається на те, що працівниками поліції порушено порядок огляду військовослужбовця на стан наркотичного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем за контрактом з 23.08.2023, а тому огляд повинен був проведений у відповідності до ст. 266-1 КУпАП посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини, іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Крім того, матеріали справи не містять даних про повідомлення працівниками Національної поліції Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про те, що ними було виявлено військовослужбовця ЗСУ - ОСОБА_1 , у якого нібито було виявлено ознаки сп`яніння.
Апеляційний розгляд справи вперше було призначено на 25.05.2026 р., про що захисник та ОСОБА_1 були належним чином повідомлені, від захисника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, ОСОБА_1 , як зазначив захисник, бажає взяти участь в судовому засіданні, однак у зв`язку із перебуванням на військовій службі не може цього зробити на призначені дату та час.
Відповідно до копії довідки Військової частини НОМЕР_2 від 02.07.2025 №1961/11973, яку надав захисник разом із клопотанням, старший солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом з 23.08.2023 по теперішній час (тобто по дату видачі довідки у 2025 році).
Розгляд справи було відкладено на 27.05.2026.
Захисник – адвокат Кравчун Д.В. в судове засідання 27.05.2026 року не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, подав суду клопотання про розгляд справи без участі, в якому просив суд розглядати справу за його відсутності за наявними у матеріалах справи документами (клопотання зареєстроване апеляційним судом 27.05.2026 за вхідним № 9339).
Відповідно до телефонограми апеляційного суду від 27.05.2026 р. ОСОБА_1 повідомлений про місце, дату та час розгляду цієї справи апеляційним судом 27.05.2026 р., і як зазначено секретарем в цій телефонограмі, ОСОБА_1 просить проводити судовий розгляд без його участі.
Також факт повідомлення ОСОБА_1 підтверджується довідкою про доставку повідомлення у додаток «Viber» (одержано апеляційним судом 27.05.2026 за вхідним № 9369/26).
Відповідно до вимог ч.4 ст.294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду. За змістом ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, не є обов`язковою.
За таких обставин, враховуючи належне повідомлення ОСОБА_1 та його захисника про дату, час і місце апеляційного розгляду справи, беручи до уваги клопотання захисника, а також з метою розгляду справи в розумні строки, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість і необхідність здійснення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказах, з яким погоджується і суд апеляційної інстанції.
Так, частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність настає як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(далі Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення у водіїв стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.
Постановою місцевого суду було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у виді відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння підтверджується сукупністю досліджених та оцінених судом першої інстанції доказів.
Зокрема, відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №312510,  ОСОБА_1 26.04.2025 о 16 год 30 хв в м. Чуднів по вул.Житомирська. 19 Житомирської області керував транспортним засобом марки «SUBARU», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів, зіниці очей не реагують на рухи. Від проходження освідування на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, що зафіксовано на портативний відеореєстратор 857402, чим порушив п. 2.5 ПДР – відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).
Відповідно до змісту розписок наявних в матеріалах справи ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також ознайомлено останнього з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення його від керування транспортним засобом про що ОСОБА_1 проставив свій підпис (а.с.3,5).
За змістом пункту 10 протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №312510 працівниками поліції здійснювався відеозапис за допомогою портативної нагрудної камери № 857402.
Із переглянутого судом відеозапису, наявного у матеріалах справи на DVD-диску (а.с.9) встановлено, що працівниками поліції під час спілкування з водієм  ОСОБА_1  в нього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, у зв`язку з чим запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в найближчому медичному закладі охорони здоров`я, на що останній погодився (інтервал відеозапису із 0:02:02 по 0:02:20). Разом з тим, як слідує далі з вказаного відеозапису, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що вживав наркотичні засоби напередодні («курив траву») та не бачить сенсу проходити огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі. При цьому працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти вищезазначений огляд, однак останній відмовився від його проходження (інтервал відеозапису із 0:04:13 по 0:07:45).
Враховуючи, що  ОСОБА_1  чітко і ствердно відмовився пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі, що зафіксовано переглянутим судом відеозаписом і об`єктивно встановлено судом із цього доказу, то такі його дії утворюють склад правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП у виді відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Працівники поліції правомірно склали протокол у зв`язку із виявленням цього правопорушення (а.с.2), а суд першої інстанції, перевіривши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в сукупності, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейські в порушення вимог ст.35 Закону України "Про національну поліцію» не назвали конкретну причину зупинки з детальним описом підстави зупинки ОСОБА_1 , апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що спростовуються переглянутим відеозаписом. Із наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що поліцейський зупинивши транспортний засіб марки «SUBARU», реєстраційний номер НОМЕР_1 , підійшов до водія, попередив про здійснення відеофіксації та повідомив, що зупинка водія зумовлена тим, що транспортний засіб перебуває на іноземній реєстрації, у зв`язку з чим попросив надати документи (інтервал відеозапису із 0:00:12 по 0:00:30). Апеляційний суд зазначає, що працівники поліції діяли у відповідності до п.10 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якого зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту, а тому їх дії є правомірними. 
Апеляційний суд також визнає безпідставними доводи апелянта, що працівники поліції в порушення вимог ст.266 КУпАП, Інструкції, а також Порядку не назвали жодної ознаки будь якого сп`яніння, а відеозаписами не виявлено жодних зовнішніх ознак будь якого сп`яніння.
З переглянутого судом відеозапису вбачається, що при перевірці документів на автомобіль та встановлення особи водія у поліцейського виникли сумніви щодо стану сп`яніння, оскільки зовнішній вигляд очей був втомлений - звужені зіниці(інтервал відеозапису із 0:02:25 по 0:02:33), що відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції є ознакою наркотичного сп`яніння.
Наведені вище докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 , а тому апеляційні доводи про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.
Посилання апелянта на те, що поліцейським порушено порядок огляду військовослужбовця на стан наркотичного сп`яніння та застосування вимог ст.266-1 КУпАП апеляційний суд визнає безпідставними з огляду на таке. 
Відповідно до ч.9 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці – це особи, які проходять військову службу.
Частиною 4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
- на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
- на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
- поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
- під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
- під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_1 станом на дату видачі довідки (02.07.2025 р.) є військовослужбовцем за контрактом з 23.08.2023, що підтверджується копією довідки військової частини НОМЕР_2 за №1961/11073 від 02.07.2025 наявної в матеріалах справи(а.с.64). Однак, стороною захисту не надано ні суду першої інстанції, а ні апеляційній інстанції жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 26.04.2025 у період його зупинки екіпажом патрульної поліції виконував обов`язки військової служби, а тому, на переконання суду, огляд ОСОБА_1 на виявлення стану наркотичного сп`яніння, проведений працівниками поліції у відповідності до вимог ст.266 КУпАП, за цих конкретних обставин справи є допустимим.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою провів судовий розгляд, викладені в постанові суду висновки відповідають встановленим фактичним обставинам справи.
При цьому, апеляційний суд зазначає, що всі істотні доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, є аналогічними його доводам при розгляді справи в місцевому суді на які надано вмотивовані та обґрунтовані відповіді у постанові місцевого, з якими погоджується й апеляційний суд.
Стягнення суддею накладене з врахуванням положень ст.ст.33, 36, 38 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яке на думку апеляційного суду, буде достатньою мірою гарантувати виправлення ОСОБА_1 і попередження вчинення ним нових адміністративних правопорушень, а отже досягне мети адміністративного стягнення, передбаченої ст.23 КУпАП.
З огляду на викладене, рішення місцевого суду є законним, порушень матеріального або процесуального права, які би давали апеляційному суду право скасувати його, не встановлено, тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Враховуючи, що складання повного тексту постанови вимагає значного часу, суд обмежується складанням і оголошенням її резолютивної частини.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-
постановив:
Апеляційну скаргу захисника - адвоката Кравчуна Д.В. залишити без задоволення, а постанову Чуднівського районного суду Житомирської області від 23 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя          С.І. Костюкович