КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2026 року Справа №640/11544/19
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І. І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРГЕОКОМ" до Державної архітектурно - будівельної інспекції України про скасування постанови,
в с т а н о в и в:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРГЕОКОМ» з позовною заявою до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, у якій просить суд:
- скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №З-1006/5/1010-921/02 від 10.06.2019 про накладення на ТОВ «ІНТЕРГЕОКОМ» штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 57 630,00 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що на його думку відповідач безпідставно притягнув ТОВ «ІНТЕРГЕОКОМ» до відповідальності та застосував до нього штрафні санкції передбачені постановою від 10.06.2019 №З-1006/5/1010-921/02, з огляду на те, що оскаржувана постанова суперечить вимогам законодавства України про містобудівну діяльність, оскільки ТОВ «ІНТЕРГЕОКОМ» фактично не здійснює містобудівної діяльності, а отже, не є суб`єктом містобудування.
Разом з тим, позивач зазначив, що ТОВ «ІНТЕРГЕОКОМ» є лише орендарем авто-заправного комплексу розташованого за адресою: Київська обл, Києво-Святошинський р-н, с. Мила, вул. Комарова, 70/1, та використовує вказаний майновий комплекс у своїй господарській діяльності на підставі договору оренди від 28.11.2018 №13 укладеного із власником даного комплексу.
Враховуючи викладене, на думку позивача постанова Департаменту ДАБІ у Київській області №З-1006/5/1010-921/02 від 10.06.2019, про накладення на ТОВ «ІНТЕРГЕОКОМ» штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 57 630,00 грн. підлягає скасуванню.
01.07.2019 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Донець В.А.) прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача надав відзив на позовну заяву, оскільки вважає, що посадовими особами відповідача під час проведення перевірки були вчинені всі необхідні дії з чітким дотриманням процесуальних норм, а постанова №З-1006/5/1010-921/02 від 10.06.2019 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності є правомірною.
13.12.2022 Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» №2825-IX, статтею 1 якого ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.
Пунктом 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.
14.12.2022 вказаний Закон був опублікований в газеті «Голос України» №254 та набрав чинності 15.12.2022.
28.03.2023 наведена вище адміністративна справа надійшла до Київського окружного адміністративного суду та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.042023 прийнято адміністративну справу №640/11544/19 до провадження та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. 
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, відзив відповідача, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
У період з 17.05.2019 по 30.05.2019, на підставі наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 14.05.2019 №121П, направлення від 15.05.2019 №300.19/01, виданого на підставі скарги Громадської організації «Стоп нелегал» від 07.02.2019 №13, відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області проведено позапланову перевірку на земельній ділянці з кадастровим номером 3222484400:09:005:0001 за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Мила, вул. Комарова, 70/1 на території автомобільної заправної станції щодо дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.
Під час виїзду на об`єкт перевірки 30.05.2019 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу ДДАБІ у Київській області Бутківським Олександром Миколайовичем у присутності керівника АЗС ОСОБА_1 та адвоката Монастиренко Олександра Юрійовича складено акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій (далі - акт від 30.05.2019).
В акті від 30.05.2019 зазначено, що керівник АЗС ОСОБА_2 та адвоката Монастиренко Олександр Юрійович не допустили посадових осіб органу ДАБК на об`єкт будівництва АЗС та не надали необхідних документів для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю.
З метою усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу ДДАБІ у Київській області Бутківським Олександром Миколайовичем винесено припис від 30.05.2019 №С-3005/2 з вимогою до ТОВ «ІНТЕРГЕОКОМ» надати документи та допустити посадових осіб Департаменту на об`єкт будівництва в термін до 13.06.2019.
Також, на підставі висновків перевірки головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу ДДАБІ у Київській області Бутківським Олександром Миколайовичем складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 30.05.2019 №1-Л-З-3005/2, яким встановлено порушення з боку позивача, відповідальність за які встановлена пунктом 2 частини 6 статті 2 Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності».
Зазначені акт від 30.05.2019, протокол від 30.05.2019 №1-Л-З-3005/2 та припис від 30.05.2019 №С-3005/2 отримані представником за довіреністю Монастиренко Олександром Юрійовичем, про що свідчить підпис останнього у відповідних графах даних документів.
Як слідує з протоколу, розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності призначено о 10 год. 30 хв. 10.06.2019 року в приміщенні Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області.
За результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області Бутківським Олександром Миколайовичем прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 10.06.2019 №З-1006/5/1010-921/02, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 2 частиною 6 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сумі 57 630,00 грн.
Не погоджуючись із прийнятою постановою, позивач, звернувся до суду з адміністративним позовом за захистом свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 07.02.2011 №3038-V (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Так, процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт встановлена Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (далі – Порядок №553).
Відповідно до приписів пункту 2 Порядку №553 Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням:
- вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції;
- порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи;
- інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.
Державний архітектурно-будівельний контроль на об`єктах будівництва, що є власністю іноземних держав, міжнародних організацій, іноземних юридичних і фізичних осіб та розташовані на території України, здійснюється відповідно до цього Порядку.
Приписами пункту 5 Порядку №553 встановлено, що Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Згідно із пунктом 7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно - будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є:
- подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;
- необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;
- виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;
- перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;
- вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки;
- звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства;
- вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п`яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.
Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.
Відповідно до абзацу 1 пункту 9 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.
Пунктом 13 Порядку №553 передбачено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право:
- вимагати від посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю дотримання вимог законодавства;
- перевіряти наявність у посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю службових посвідчень;
- бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;
- за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю;
- подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акту перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.
В свою чергу, згідно з пунктом 14 Порядку №553, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно - будівельний контроль, зобов`язаний:
- допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю;
- одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу;
- виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
- надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб інспекції до проведення перевірки складається відповідний акт.
З аналізу наведених вище норм слідує, що вказані положення надають право посадовим особам інспекції безперешкодного доступу, як на місце будівництва об`єкта, так і отримувати документи, необхідні для здійснення контролю, а суб`єкта містобудування зобов`язують допускати посадових осіб інспекції до проведення перевірки та надавати всі необхідні документи, за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
Так судом при дослідженні направлення для проведення позапланової перевірки від 15.05.2019 №300.19/01, встановлено, що підставою для проведення перевірки слугував наказ Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 14.05.2019 №121П та скарга Громадської організації «Стоп нелегал» від 07.02.2019 №13
Зі змісту вказаної скарги, вбачається, що Громадська організація «Стоп нелегал» висловлює своє занепокоєння щодо ситуації, яка склалася в м. Києві та Київській області у зв`язку із існуванням нелегальних автозаправних станцій та автогазозаправних пунктів та просить Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області провести низку позапланових перевірок дотримання вимог містобудівного законодавства на певних об`єктах.
Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до пояснень позивача та наданого договору оренди від 28.11.2018 №13, ТОВ «Чоліна» як орендодавець за плату на визначений строк передало у користування ТОВ «ІНТЕРГЕОКОМ» нерухоме майно, а саме: автозаправний комплекс (АЗК) що складається з операторської АЗС та магазину загальною площею 60 кв. м., навісу, резервуарів, паливно-роздавальних колонок, цінового табло та рухоме майно, перелік якого зазначений в Специфікації, яка є Додатком №1 до цього Договору, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Мила, вул. Комарова, 70/1. Окрім того, пунктом 1.3. вказаного договору визначено, що передача в оренду орендарю об`єкту оренди не припиняє права власності орендодавця на об`єкт оренди.
З урахуванням наведених норм та тієї обставини, що автозаправний комплекс, що підлягав перевірці працівниками відповідача, належить на праві власності та підконтрольний ТОВ «Чоліна» а не ТОВ «ІНТЕРГЕОКОМ» суд дійшов висновку, що при складанні адміністративних матеріалів, оскаржуваної постанови та накладенні стягнення у вигляді штрафу, уповноваженими особами відповідача допущено суттєві порушення проведення відповідної процедури притягнення до адміністративної відповідальності та визнання ТОВ «ІНТЕРГЕОКОМ», винним у вчиненні правопорушення в сфері містобудування, не врахувавши тієї обставини, що таке правопорушення не може бути здійснено вказаним суб`єктом, оскільки ТОВ «ІНТЕРГЕОКОМ» є лише орендарем, а не суб`єктом містобудування вказаного об`єкту.
Крім того, суд зазначає що відповідно до частини 1 статті 1 Закону України «Про правопорушення у сфері містобудівної діяльності» правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.
З урахуванням тієї обставини, що ТОВ «ІНТЕРГЕОКОМ» не виконувало будівельних робіт на вказаному об`єкті, а здійснювало виключно свій основний вид господарської діяльності, а саме роздрібну торгівлю пальним (47.30), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку, що позивач не є суб`єктом містобудування та не може бути притягнутий до відповідальності за порушення у сфері містобудівної діяльності.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.09.2018 року у справі № 804/2419/16.
Однак уповноваженою особою відповідача при прийнятті оскаржуваної постанови дана обставина врахована не була.
Водночас, підстава за якою позивач був притягнутий до відповідальності, а саме, пункт 2 частини 6 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачає, що суб`єкти містобудування несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: недопущення посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій - у розмірі десяти мінімальних заробітних плат.
Отже, якщо позивач не є суб`єктом містобудування, то застосовувати до ТОВ «ІНТЕРГЕОКОМ» санкцію у вигляді штрафу в уповноваженої особи відповідача підстав не було.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу, з огляду на це, адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини 1 та 2 статті 76 КАС України).
Відповідно до частин 1-4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).
Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані.
Згідно з вимогами пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Долученим до матеріалів справи платіжним дорученням від 19.06.2019 №11568 підтверджується понесення позивачем судового збору у сумі 1 921,00 грн, які підлягають стягненню на користь позивача.
Суд зазначає, що на час вирішення справи, позивачем не заявлено до стягнення понесені витрати на професійну правничу допомогу, не надано до суду відповідних доказів, у зв`язку з чим, вирішенню судом такі витрати за статтею 134 та статтею 139 КАС України, під час винесення рішення у даній справі, не підлягають.
Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
Адміністративний позов - задовольнити.
Скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області №З-1006/5/1010-921/02 від 10.06.2019 про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРГЕОКОМ» штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності в розмірі 57 630,00 грн.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРГЕОКОМ» (код ЄДРПОУ 42447221, місцезнаходження: 02125, місто Київ, проспект Визволителів, будинок 3, офіс 6) за рахунок бюджетних асигнувань Державної архітектурно-будівельної інспекції України (код ЄДРПОУ 37471912, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921, 00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) 00 копійок.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І. І.