Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2026 року Справа№200/455/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Галатіної О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду, через системи «Електронний суд», надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про:
- визнання протиправним та скасування рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , матері солдата ОСОБА_2 , який помер в період проходження військової служби внаслідок захворювання, викладене у п. 4 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №102/в від 06.11.2025 року;
- зобов`язання Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , - матері померлого солдата ОСОБА_2 , відповідно до ст.16, 16-2, 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей » та «Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), військовослужбовця, що відповідає 500-кратному прожиткового мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб на 1 січня календарного 2024 року.
Спірні правовідносини обумовлені тим, що Позивачка є матір`ю ОСОБА_2 , який помер під час проходження військової служби 14 березня 2024 року. Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги і компенсаційних сум, за результатами розгляду поданих ОСОБА_1 , документів ухвалено рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975. Підставою для відмови визначено положення статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», згідно з якими призначення та виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються у разі, якщо загибель (смерть) військовослужбовця настала внаслідок вчинення ним дій у стані наркотичного сп`яніння. Позивачка не погоджується з рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладеним у пункті 4 протоколу № 102/в від 06 листопада 2025 року, яким відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги Позивачці — члену сім`ї (матері) ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходження військової служби
Вказане стало підставою звернення до суду.
Ухвалою суду від 29 січня 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення комісії, зобов`язання вчинити певні дії, - залишено без руху.
Встановлено строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали шляхом надання: 
- квитанцію про сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі або докази звільнення від сплати судового збору; 
- уточнену позовну заяву із наведення реквізитів сторін відповідно до приписів статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою суду від 06 лютого 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення комісії, зобов`язання вчинити певні дії.
Відкрито провадження в адміністративній справі № 200/455/26. 
Витребувано від Відповідача: 
- докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень.
Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати до суду відзиву на позовну заяву з доказами на його підтвердження з одночасним надісланням (наданням) його копії та доданих до нього документів позивачу.
Ухвалою суду від 06.04.2026 року витребувано від Міністерства оборони України (ел. пошта admou@post.mil.gov.ua, т. 38044230733, пр-т. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03168):
- наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 08.04.2023 №492 та матеріали спеціального розслідування відносно ОСОБА_2 ;
- наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 13.04.2023 №73;
- посмертний епікриз з історії хвороби ОСОБА_2 №1503 від 14.03.2024 військової частини НОМЕР_2 ;
- пояснення щодо обставин справи;
- інші докази, які стали підставою для допущення спірної бездіяльності, вчинення спірних дій та прийняття рішень.
Витребувано від 20 регіональної військово – лікарської комісії (м. Дніпро, вул. Грушевського 65, т. 0977752411):
документи (докази) на підставі яких було прийнято висновок про пов`язання з проходженням військової служби захворювання солдата ОСОБА_2 , 1974 року народження, яке призвело до смерті та причини смерті (відповідно до витягу з протоколу № 3200 від 27 серпня 2024 року.
16 квітня 2026 року до суду від Міністерства оборони України, відповідно до якого зазначено, що 11 жовтня 2024 року Позивач звернулась через ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її сина – солдата ОСОБА_2 . На підставі поданих Позивачем заяви та визначених Порядком №975 документів ІНФОРМАЦІЯ_1 був поданий до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для розгляду Комісією Міноборони Висновок №09/01/2465 від 15.07.2025 з приводу можливості виплати їй одноразової грошової допомоги. 06 листопада 2025 року рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, викладеним у Протоколі №102/в (п.4) Позивачу було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги на підставі ст.16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», адже призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення, вчинення дій в стані наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення шкоди своєму здоров`ю. При цьому, солдат ОСОБА_2 визнаний таким, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 (що є адміністративним правопорушенням, передбаченим статтею 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення) та його смерть є наслідком навмисного спричинення собі іншої шкоди своєму здоров`ю шляхом вживання психотропних речовин.
Отже, Міністерство оборони України вважає рішення Комісії Міноборони, викладене у Протоколі №102/в (п.4) від 06.11.2025 року (копія Витягу з Протоколу додається), законним та обґрунтованим.
Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Також, просить суд залучити ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) до участі у даній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Міністерства оборони України.
Ухвалою суду від 17 квітня 2026 року клопотання Міністерства оборони України про залучення третьої особи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору у справі №200/455/26 – задоволено. 
Залучено ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 , ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_3 ) до участі у даній справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Міністерства оборони України.
До суду від третьої особи – ІНФОРМАЦІЯ_4 , надійшли посянення по справі, відповідно до яких зазначено, що ОСОБА_2 проходив військову службу в ЗСУ (в/ч НОМЕР_1 ). ІНФОРМАЦІЯ_5 він помер.
Витяг з протоколу штатної 20 регіональної ВЛК від 27.08.2024 фіксує захворювання «Гостра серцево-судинна недостатність. Кардіоміопатія, неуточнена», пов`язане з проходженням військової служби. Однак цей висновок ВЛК не скасовує та не спростовує даних спеціального розслідування, посмертного епікризу та результатів токсикологічного тесту, які прямо вказують на гостру інтоксикацію наркотичними речовинами як безпосередній механізм розвитку коми та поліорганної недостатності. Комісія Міноборони на підставі поданих документів (у тому числі матеріалів спеціального розслідування та медичних документів) дійшла висновку про відмову в ОГД відповідно до ст. 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII у зв`язку з тим, що смерть настала внаслідок вчинення дій у стані наркотичного сп`яніння. Правова позиція третьої особи: рішення Комісії Міноборони є законним та обґрунтованим. У справі ОСОБА_2 третя особа не наполягає на підставі самовільного залишення частини (СЗЧ), як єдиній, оскільки сам факт СЗЧ (ст. 172-11 КУпАП) не є автоматичною підставою для відмови в ОГД. Основною є наркотична інтоксикація. Водночас СЗЧ після виписки з лікарні та неявка до частини підтверджують обставини, за яких настала смерть (відсутність контролю, вживання речовин). Практика ВС підтверджує, що СЗЧ саме по собі не позбавляє права на ОГД, якщо смерть пов`язана з пораненням/захворюванням, але не виключає застосування інших підстав ст. 16-4. Докази, надані до Комісії Міноборони, є достатніми для відмови. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Відповідно до статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З`ясовуючи те чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , проходив військову службу в ЗСУ (в/ч НОМЕР_1 ) з 2024 року, що підтверджуються матеріалами справи та не заперечуються сторонами.
Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , що видане Дружківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть №752 та довідки про причину смерті (до форми №106/о №752) від 15.03.2024 року, що видано Обласним бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради, причиною смерті ОСОБА_2 є «Гостра серцево-судинна недостатність. Кардіоміопатія, неуточнена». Смерть настала у стаціонарі Військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .
Відповіднно до висновків експерта №568 та №569 (експертиза розпочата 19.03.2024, експертиза закінчена 26.03.2024) при проведенні судово-токсикологічного дослідження крові трупа ОСОБА_2 , не виявлені: етиловий, метиловий, ізопропиловий, н-пропиловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти та не виявлені: похідні барбітурової кислоти, бензодіазепіну, фенотіазину, алкоїди опію, похідні амфетаміну: трамадол, дімедрол.
Згідно з витягом з наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 08.04.2024 № 492 (з основної діяльності) від 08.04.2024 №492 «Про результати службового розслідування по факту смерті солдата ОСОБА_2 »:
- 11.03.2024 року бригадою швидкої допомоги в ІНФОРМАЦІЯ_7 (Військова частина НОМЕР_2 ) був доставлений військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_2 у важкому стані, без свідомості. Госпіталізований до відділення реанімації та інтенсивної терапії, з попереднім діагнозом гостре отруєння наркотичними або іншими речовинами, набряк головного мозку, мозкова кома 2, синдром поліорганної неостаточності; 
- 14.03.2024 року в відділенні реанімації та інтенсивної терапії військової частини НОМЕР_2 солдат ОСОБА_2 помер не приходячи до тями;
Разом з цим встановлено, що солдат ОСОБА_2 з 06.03.2024 по 08.03.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний спеціалізований медичний центр» м. Житомира, але після виписки не повернувся до місця проходження військової служби; 
- наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 13.03.2024 № 73 ОСОБА_2 визнано таким, що 09.03.2024 самовільно залишив військову частину (адміністративне правопорушення за ст. 172-11 КУпАП);
Зокрема встановлено, що відповідно до обставин нещасного випадку (смерті) акт за формою НВ-2 від 29.03.2024 року №5166, смерть солдата ОСОБА_2 на підставі п. 8 ст. 11 розділу 2 наказу МОУ від 27.10.2021 року №332, НІ, не пов`язане з виконанням обов`язків військової служби.
Відповідно до Медичної карти стаціонарного хворого №1503 від 14.03.2024 року, складеної військовою частиною НОМЕР_2 (військовий госпіталь), та відповідно до Посмертного епікризу з історії хвороби №1503 від 14.03.2024 року, складеного військовою частиною НОМЕР_2 (військовий госпіталь) на солдата ОСОБА_2 , госпіталізованого 11.03.2024 року з діагнозом «Кома невстановленого генезу» («Посмертний діагноз: Основний поєднаний, комбінований: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психотропних речовин (метадон, бензодіазепіни). Гостра інтоксикація з комою ІІІ. Ускладнення: Токсичний гепатит важкого ступеню. Токсичний панкреатит. Токсичний нефрит. Причина смерті: Гостра серцево-судинна недостатність, гостра поліорганна недостатність». 
Відповідно до Результату токсикологічного дослідження на виявлення наркотичних речовин у сечі ОСОБА_2 №274 від 12.03.2024 року, проведеного КНП «Обласний спеціалізований медичний центр» м. Житомир: в доставленому зразку сечі виявлено метадон, бензодіазепіни.
Відповідно до висновку штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії від 27.08.2024 року (витяг з Протоколу засідання №3200 від 27.08.2024 року), захворювання солдата ОСОБА_2 «Гостра серцево-судинна недостатність. Кардіоміопатія, неуточнена», яке послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.
11 жовтня 2024 року ОСОБА_1 , яка є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (про що 01.09.1988 року складено відповідний актовий запис № 22), що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_5 , видане повторно 22.10.2024 року Бахмутським відділом реєстрації актів цивільного стану у Бахмутського районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, звернулась через ІНФОРМАЦІЯ_1 із Заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її сина – солдата ОСОБА_2 .
На підставі поданих ОСОБА_1 заяви та визначених Порядком №975 документів ІНФОРМАЦІЯ_1 був поданий до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для розгляду Комісією Міноборони Висновок №09/01/2465 від 15.07.2025 з приводу можливості виплати їй одноразової грошової допомоги.
06 листопада 2025 року рішенням Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія Міноборони), викладеним у Протоколі №102/в (п.4) (копія Витягу з Протоколу додається) ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги на підставі ст.16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». 
Підставою для відмови визначено положення статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», згідно з якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення, вчинення дій в стані наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення шкоди своєму здоров`ю.
Разом з тим було встановлено, що солдат ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 06.03.2024 по 08.03.2024 був виписаний з лікувального закладу, але до місця проходження військової служби він не повернувся. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13 04.2024 № 73, солдат ОСОБА_2 вважався таким, що 09.03.2024 не прибув в розташування підрозділу, таким чином самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 . Відповідно до статті 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем є адміністративним правопорушенням.
Вищевказане рішення відповідача про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги на підставі ст.16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом.
З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, єдина система їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній та політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII, застосовується в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до статті 1-2 якого військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
За змістом частини першої статті 16 Закону № 2011-XII (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктом 1 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Статтею 16-1 Закону № 2011-ХІІ встановлено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги.
У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (частина перша статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ).
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (частина друга статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ).
Відповідно до пункту а) частини першої статті 16-2 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі постанова № 168).
Пунктом 2 постанови № 168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
Державні органи, які зазначені у пункті 1 цієї постанови, мають право отримувати інформацію з державних реєстрів щодо осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги.
Статтею 16-4 Закону № 2011-ХІІ встановлені підстави, за якими призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються.
Так, призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:
а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення;
б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;
в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (далі - Порядок № 975).
Підставою відмови у призначенні одноразової грошової допомоги матері померлого військовослужбовця ОСОБА_2 є положення статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей» - призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється, якщо загибель (смерть) військовослужбовця є наслідком вчинення адміністративного правопорушення, вчинення дій в стані наркотичного сп`яніння, або навмисного спричинення шкоди своєму здоров`ю.
Отже, у разі загибелі (смерті) військовослужбовця внаслідок вчинення ним дій, що передбачені статтею 16-4 Закону № 2011-ХІІ, така одноразова допомога не призначається і не виплачується, зокрема у випадку, якщо смерть військовослужбовця є наслідком вчинення активних дій самим військовослужбовцем, який знаходиться у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного/наркотичного сп`яніння на час загибелі (смерті) не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.
Такий висновок узгоджується із правозастосуванням, викладеним у постановах Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі № 813/4502/17, від 12 листопада 2020 року у справі №186/1129/16-а, від 29 червня 2022 року у справі № 640/6477/19.
Відтак, визначальним при вирішенні питання щодо наявності права члена сім`ї на призначення та отримання одноразової грошової допомоги є не власне стан алкогольного або наркотичного сп`яніння військовослужбовця, а наявність причинно-наслідкового зв`язку між вживанням алкогольних напоїв чи наркотичних речових та смертю військовослужбовця.
Як вже встановлено судом та про що зазначено вище, відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть №752 та довідки про причину смерті (до форми №106/о №752) від 15.03.2024 року, що видано Обласним бюро судово-медичної експертизи Житомирської обласної ради, причиною смерті ОСОБА_2 є «Гостра серцево-судинна недостатність. Кардіоміопатія, неуточнена». Смерть настала у стаціонарі Військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .
Також, відповідно до висновків експерта №568 та №569 при проведенні судово-токсикологічного дослідження крові трупа ОСОБА_2 , не виявлені: етиловий, метиловий, ізопропиловий, н-пропиловий, ізобутиловий, н-бутиловий, ізоаміловий спирти та не виявлені: похідні барбітурової кислоти, бензодіазепіну, фенотіазину, алкоїди опію, похідні амфетаміну: трамадол, дімедрол.
Так, відповідно до Результату токсикологічного дослідження на виявлення наркотичних речовин у сечі ОСОБА_2 №274 від 12.03.2024 року, проведеного КНП «Обласний спеціалізований медичний центр» м. Житомир: в доставленому зразку сечі виявлено метадон, бензодіазепіни.
Проте, як вже зазначено судом вище, сам факт знаходження військовослужбовця у стані алкогольного/наркотичного сп`яніння на час загибелі (смерті) не є підставою для відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги його членам сім`ї.
Також, суд зауважує, що відповідачем під час прийняття рішення про відмову позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги не враховано, що згідно з витягом з протоколу засідання 20 регіональної військово-лікарської комісії від 27.08.2024 року встановлено, що захворювання солдата ОСОБА_2 «Гостра серцево-судинна недостатність. Кардіоміопатія, неуточнена», яке послужило причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ЗАХВОРЮВАННЯ, ЯКЕ ПРИЗВЕЛО ДО СМЕРТІ, ТА ПРИЧИНА СМЕРТІ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.
Крім того, суд відхиляє посилання відповідача, як підставу для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, що солдат ОСОБА_2 визнаний таким, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , оскільки що самовільне залишення військової частини, саме по собі, не позбавляє права на виплату одноразової грошової допомоги, якщо смерть пов`язана з пораненням/захворюванням. 
Крім того, доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення (постанова суду) про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні такого правопорушення, матеріали справи не містять.
Відповідач таких доказів до суду теж не надав. Протилежного суду не доведено.
Таким чином, суд доходить до висновку, що відповідачем під час прийняття рішення про відмову позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, оформленого протоколом №102/в від 06.11.2025 року, зроблені передчасні висновки про відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги.
Щодо вимоги позивача зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити одноразову грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 одноразову грошову допомогу у разі загибелі (смерті), військовослужбовця, що відповідає 500-кратному прожиткового мінімуму, встановленому законом для працездатних осіб на 1 січня календарного 2024 року, суд зазначає наступне.
Вирішуючи питання про обрання способу захисту порушеного права позивача суд виходить із такого.
Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом справ.
Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Таким чином адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.
Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.
Отже, вищевказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.
Так, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що належним та достатнім способом захисту прав позивача є зобов`язання Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11 жовтня 2024 року про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її сина – солдата ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду по даній справі.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що фактично, позовні вимоги задоволені, оскільки дії Відповідача (в контексті спірного рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги) визнані протиправними, а зобов`язання вчинити певні дії є похідною вимогою, суд дійшов висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь Позивача судового збору у розмірі 1064,96 грн.
З огляду на викладене, на підставі ст.ст. Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум в частині відмови в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , матері солдата ОСОБА_2 , який помер в період проходження військової служби внаслідок захворювання, викладене у п. 4 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №102/в від 06.11.2025 року.
Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11 жовтня 2024 року про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її сина – солдата ОСОБА_2 , з урахуванням висновків суду та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з Міністерства оборони України за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1064 грн. 96 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Суддя О.О. Галатіна