Справа № 488/1951/26
Провадження № 3/488/403/26

П О С Т А Н О В А

26.06.2026 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м.Миколаєва Торжинська Т.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України – НОМЕР_1 , засоби зв`язку - НОМЕР_2 
- до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП
В С Т А Н О В И В:
22 квітня 2026 року на адресу суду з Управління патрульної поліції в Миколаївській області надійшли матеріали справ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.126 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №639008, 12 квітня 2026 року о 21:30 м. Миколаїв, вул. Айвазовського, буд. 3 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – ВАЗ 21130, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , при цьому не маючи права керування даним транспортним засобом, правопорушення вчинив повторно протягом року.
Дані дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
До протоколу додані: відеозапис нагрудної камери БК760556, 470940, довідка щодо посвідчення водія, довідка УПП про належність транспортного засобу ВАЗ 21130, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , довідка про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.126 КУпАП, копія постанови про накладення адміністративного стягнення від 14.11.2025 року, з накладенням стягнення у виді штрафу, довідка УПП в Миколаївській області від 26.05.2026 року про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «С», облікова картка перереєстрації транспортного засобу. 
На виклик суду ОСОБА_1 не прибув. Про необхідність явки до суду повідомлений належним чином та своєчасно, шляхом надіслання смс-повідомлення, яке відповідно до довідки автоматизованої системи документообігу суду доставлено 10.06.2026 року. Проте в призначений день та час ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. 
Суд звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, повинна добросовісно користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками.
З урахуванням положень ст. 268 КУпАП, розгляд справи здійснено за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який, будучи обізнаним щодо складання відносно нього вище вказаного протоколу, розгляд якого здійснюється судом, не цікавився долею даної справи, тобто фактично не виявив бажання скористатись своїм правом участі під час розгляду справи відносно нього про адміністративне правопорушення.
Приймаючи рішення у справі, суд виходить з такого.
Суспільні відносини у сфері дорожнього руху регулюються положеннями Закону України “Про дорожній рух” та Правилами дорожнього руху. 
Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
За вимогами ст.15 вказаного Закону, кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.
Відповідно до п.2.1.а Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. 
Зазначені положення нормативно-правових актів вказують на те, що керування транспортним засобом допускається лише особою, яка отримала відповідне право щодо такого керування та не позбавлена його.
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , в порушення зазначених вимог ЗУ “Про дорожній рух” та Правил дорожнього руху України, не маючи посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії, вдруге протягом року, зокрема 14 квітня 2026 року о 21-30 годині, здійснював керування транспортним засобом, не маючи відповідного права.
Дослідивши зміст наданих письмових доказів, зокрема протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №639008 від 14 квітня 2026, технічний запис з нагрудної бодікамери, дані УПП в Миколаївській області від 26.05.2026 р. про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія, дані довідки УПП в Миколаївській області від 13.04.2026 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення та копію самої постанови від 14.11.2025 р. серія ЕНА №6153731, враховуючи, що у даній справі, на час її повторного надходження до суду після доопрацювання, долучена довідка УПП в Миколаївській області від 26.05.2026 року про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «С», а також облікова картка переєстрації транспортного засобу, відповідно до якої зазначено, що автомобіль ВАЗ 21130, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким 12.04.26 керував водій ОСОБА_1 , належить до категорії «В», суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Призначаючи адміністративне стягнення, підлягає врахуванню суспільна небезпечність адміністративного проступку та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі чого, приймаючи до уваги характер вчиненого правопорушення, особу порушника, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, належить піддати правопорушника адміністративному стягненню, що відповідає вимогам ст. 23 КУпАП, яке буде справедливим, достатнім і необхідним для виховання особи в дусі поваги до законів України, запобігання вчиненню нових правопорушень, а так само співмірним стягненням за вчинене.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу є допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
За таких обставин, суд вважає за неможливе застосування до ОСОБА_1 додаткового покарання у вигляді конфіскації транспортного засобу, оскільки даних про належність ОСОБА_1 транспортних засобів на праві приватної власності до матеріалівсправи про адміністративне правопорушення не надано.
Приймаючи рішення щодо застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом особу, яка такого права не мала, суд враховує правові висновки об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 Кримінального кодексу України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Ураховуючи все зазначене вище, в ході вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, коли особа такого права не мала або була його позбавлена, є підстави, з урахуванням статті 30 КУпАП, для застосування підходу аналогічного тому, що був сформований у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20. 
Відповідно до ст.4 ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1  також належить стягнути суму судового збору на користь держави в розмірі 665 грн. 60 коп. 
Керуючись ст. 283, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1  визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 40800 (сорок тисяч вісімсот) грн., з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Штраф перераховувати на рахунок (р/р UA438999980313010149000014001, отримувач коштів Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37992030, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081300, призначення платежу – штраф).
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) в дохід держави (р/р UA908999980313111256000026001, одержувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ: 37993783).
Згідно з ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанову може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Торжинська