Справа № 752/17254/25 
Провадження № 2/752/3449/26

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

07 травня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі судді Плахотнюк К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
в с т а н о в и в:
07 липня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 12.01.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали Кредитний договір № 447137775 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV3C23N. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі інтернет, перейшов на офіційний сайт товариства - www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши Особистий кабінет Позичальника, за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора заповнив та подав Заявку на отримання грошових коштів у кредит (далі - Заявка), в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, РНОКПП, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання, пройшов належну перевірку (верифікацію), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику (далі - Правила), які є невід`ємною частиною кредитного договору, отримав на номер телефону, вказаний у Заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання кредитного договору, та надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) Первісного кредитора щодо укладання кредитного договору (підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором). Одночасно з підписанням кредитного договору, Первісний кредитор відправив електронну адресу, вказану Відповідачем у Заявці, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного кредитного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту. У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру та типу процентної ставки. Отже, Позивачем доведено факт укладення кредитного договору між Первісним кредитором і Відповідачем. Відповідно до п. 1.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 9 000, 00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. 12.01.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 9 000, 00 грн. відповідачу на його банківську карту № НОМЕР_1 . 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 та додаткову угоду щодо продовження терміну дії договору факторингу 1. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали Реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022 року, за яким від Первісного кредитора ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 30.10.2023 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали Договір факторингу № 30/1023-01. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу 2 підписали Реєстр прав вимоги № 1 від 30.10.2023 року до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. 04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач (ТОВ «Юніт Капітал») уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 04.06.2025 року за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 12 699, 90 грн. Факт переходу прав вимог за кредитними договорами, які зазначені у Реєстрі Боржників № б/н від 04.06.2025 року, до Позивача підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу 3. Укладання договорів факторингу між Первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс», та між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до виникнення кредитних правовідносин з позичальниками не можуть ставити під сумнів відступлення вимоги за такими договорами факторингу новому кредитору, оскільки станом на момент укладення подібних кредитних договорів договори факторингу були чинними. Право вимоги по кредитному договору було відступлено Первісним кредитором на користь ТОВ «Таліон Плюс», у свою чергу ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а в подальшому Позивачу на підставі Реєстрів прав вимоги, які оформлені належним чином та саме з дати підписання Реєстрів прав вимоги, тобто після укладення кредитного договору. Умови зазначених договорів факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу. Такі умови договорів факторингу не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки. Витяги з Реєстрів прав вимоги про передачу права вимоги є належними доказами щодо ланцюга відступлень права вимоги по кредитному договору до Позивача. У період перебування права вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони Відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки Позивача - ТОВ «Юніт Капітал» - не надходило жодного платежу на погашення заборгованості Відповідача за кредитним договором. Загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить - 12 699, 90 грн., яка складається з: 9 000, 00 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 3 699, 90 грн. - заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 0, 00 грн. - заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 30.07.2025 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідачу наданий строк на подання відзиву (а.с. 27-28).
Сторони у справі про відкриття провадження, призначення справи до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін повідомлені відповідно до вимог Закону.
Відповідач не скористався правом подачі відзиву на позов, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не звертався. Судова повістка, направлена судом по місцю реєстрації останньої, повернулася до суду з довідкою, в якій причинами повернення зазначено «адресат відсутній за вказаною адресою».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання останнім у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 12.01.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 447137775 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV3C23N (а.с. 15-16).
Згідно умов Кредитного договору сума кредиту складає 9 000, 00 грн., строк кредитування 30 днів.
У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 12.01.2022 року за Договором № 447137775 вказано номер картки № НОМЕР_1 (а.с. 2, 15-16).
Відповідно до Довідки АТ КБ «Приватбанк» 12.01.2022 року здійснено платіж на суму 9 000, 00 грн. на платіжну картку № 4149-49ХХ-ХХХХ-7805 (а.с. 14).
28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01 та додаткову угоду щодо продовження терміну дії договору факторингу 1.
Між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу було підписано Реєстр прав вимоги № 175 від 05.05.2022 року, за яким від Первісного кредитора ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги.
30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 30/1023-01.
Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання Договору факторингу 2 було підписано Реєстр прав вимоги № 1 від 30.10.2023 року до Договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги .
04.06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивачем (ТОВ «Юніт Капітал») було укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором.
Відповідно до Реєстру Боржників № б/н від 04.06.2025 року за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача (ТОВ «Юніт Капітал») перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 12 699, 90 грн.
Факт переходу прав вимог за кредитними договорами, які зазначені у Реєстрі Боржників № б/н від 04.06.2025 року, до Позивача підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу 3.
Відповідно, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги ТОВ «Таліон Плюс», у свою чергу ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило дійсне право вимоги ТОВ «Юніт Капітал», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.
Тобто, право вимоги за Кредитним договором № 447137775 від 12.01.2022 року перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» - 05.05.2022 року, відповідно до підписаного сторонами реєстру прав вимоги № 175.
Право вимоги за Кредитним договором № 447137775 від 12.01.2022 року перейшло від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» - 30.10.2023 року, відповідно до підписаного сторонами реєстру прав вимоги № 1.
04.06.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивачем (ТОВ «Юніт Капітал») було укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за кредитним договором .
За даними Реєстру Боржників № б/н від 04.06.2025 року за Договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача (ТОВ «Юніт Капітал») перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 12 699, 90 грн..
Отже, ТОВ «Юніт Капітал» є новим кредитором та належним позивачем у спірних правовідносинах.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Згідно із ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ЦК України).
Законом України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року № 675-VIII встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Встановлені судом фактичні обставини у справі свідчать про те, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 було емітовано в АТ КБ «Приватбанк» карту № НОМЕР_2 , номер телефону на який відправлялася інформація НОМЕР_3 , є фінансовим номером відповідачки ОСОБА_1 .. На цей же картковий номер 12.01.2022 року було зараховано 9 000 гривень, що свідчить про укладення 12.01.2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 кредитного договору №447137775 на суму 9 000 гривень, отримання суми кредиту за таким договором та наявності зобов`язання з повернення отриманих коштів.
Наразі, встановлені обставини є підставою для висновку суду, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконала, у передбачений в договорі строк кошти ОСОБА_1 не повернула, внаслідок чого в останньої виникла заборгованість за основним зобов`язанням, яка складається із суми отриманих коштів за кредитним договором в розмірі 9 000,00 грн.
Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту по вказаному договору в загальній сумі становить 9 000,00 грн і вимога позивача в цій частині є доведеною, а тому підлягає задоволенню.
Стосовно вимоги про стягнення відсотків за користування кредитом в розмірі 3 699, 90 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.
Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Вказані висновки щодо застосування частини 1 статті 1050 та статті 625 ЦК України у їх взаємозв`язку викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц, від 04 лютого 2020 року у справі №912/1120/16.
Як уже зазначалося вище, сторони погодили такий строк кредитування, а саме 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, тобто, до 11.02.2022 року (п. 1.3. Кредитного договору) та встановили ставку відсотків, що нараховуються за користування кредитними коштами в розмірі 0,51 процента в день (п. 1.9.1. цього Договору).
Однак, згідно п. 1.11. вказаного Кредитного договору основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати закінчення дисконтного періоду, а у разі, якщо позичальник продовжує користуватися грошовими коштами після закінчення дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду, та у разі продовження строку дії договору на умовах пункту 1.12. договору, основна сума кредиту має бути повернена не пізніше дати визначеної за правилами пункту 1.12.1. договору, але в будь-якому разі не пізніше граничного строку дії договору (закінчення строку його дії чи дати його дострокового розірвання). Також позичальник має право достроково повернути суму кредиту повністю або частково та сплатити всі фактично нараховані проценти в будь-який час.
Зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переноситься на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак, при ненадходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знов відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду (п. 1.12.1. Кредитного договору).
З наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти 2,98 % в день від суми кредиту за кожний день користування ним (п. 1.12.2. Кредитного договору).
Як видно зі змісту договору, сторони встановили, що строк кредитування може бути продовжено на 90 календарних днів після завершення дисконтного періоду, внаслідок неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором. Таким чином, максимальний строк кредитування, та як наслідок, нарахування відсотків за користування кредитними коштами складає 120 календарних днів (30 днів дисконтного періоду та 90 календарних днів можливої пролонгації).
Судом встановлено, що позичальник ОСОБА_1 не виконала умови ні в дисконтному періоді до 11.02.2022 року ні в строк 90 календарних днів можливої пролонгації виконання зобов`язань позичальника за договором.
Відповідно до пункту 1.13 кредитного договору, проценти в розмірі, визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2 нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї сумиднів
Отже, враховуючи зміст кредитного договору, відсотки за користування кредитними коштами передбачені умовами договору, а також наведений позивачем розрахунок судом встановлено, що позивач провів розрахунок відсотків за користування кредитними коштами за 114 календарних днів у розмірі у розмірі 3 699, 90 грн., що відповідає умовам договору та правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню судом і в цій частині.
Таким чином, з огляду на зазначене, оскільки відповідач умови вказаного кредитного договору належним чином не виконала, то суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги, стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 12 699, 90 грн, що складається з: 9 000,00 грн - заборгованість за кредитом, 3 699,00 грн - заборгованість за відсотками.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов ТОВ «Юніт Капітал» задоволено, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 2 422, 40 грн..
Також, представник позивача просить відшкодувати позивачу понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд виходить із диспозиції ч. 1 ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Так, згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Положеннями ч. 3 ст. 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).
Згідно з п. п. 1, 2, 6 ч. 1 та ч. 2 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Позивачем на підтвердження понесених витрат, надано: договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 року укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери», протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025року, Додаткову Угоду № 5 до Договору про надання правничої допомоги № 25770577118 до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025, Акт прийому-передачі наданих послуг (даний акт є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року на суму 7 000,00 грн, з яких 5 000,00 грн - складання позовної заяви, та 1000,00 грн за вивчення матеріалів, по 500 грн підготовка адвокатського запиту та клопотань щодо отримання інформації, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц).
Отже, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, що вказана категорія справ не є складною та існує чисельна усталена судова практика щодо розгляду аналогічних справ, враховуючи, що подання таких позовів, зокрема від імені ТОВ «Юніт Капітал» не є одиничним випадком, що відповідно не потребує значного часу для професійного адвоката для складання позовної заяви, враховуючи її зміст, обґрунтування, викладені обставини, долучені докази, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з огляду на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу, складність даної справи та ціну позову, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, суд визначає вартість наданих послуг у розмірі 3 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, офіс 10, код ЄДРПОУ 43541163) заборгованість за Кредитним договором № 447137775 від 12.01.2022 року в розмірі 12 699,90 гривень, понесені витрати по сплаті судового збору 2 422, 40 гривень, витрати на професійну правничу допомогу 3 000, 00 гривень, що разом складає належну до стягнення суму в розмірі 18 122 (вісімнадцять тисяч сто двадцять дві) гривень 30 копійок.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
Позивач: товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» ( 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4, літера А, офіс 10, код ЄДРПОУ 43541163);
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя К.Г. Плахотнюк