Провадження: 2/484/1268/26
Справа: 484/1459/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
11.05.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - Коваленко Н.А.,
секретар судового засідання - Голубкова Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи в залі суду в м. Первомайську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
24.03.2026 до суду через підсистему «Електронний суд», що є складовою частиною Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 813237 від 11.06.2020 в розмірі 26227,60 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.06.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та відповідачем було укладено кредитний договір № 813237. 24.03.2021 ТОВ «Лінеура Україна» за договором факторингу № ККЛУ-24032021 відступило ТОВ «ФК «Кредит-капітал» право грошової вимоги за кредитним договором № 813237 від 11.06.2020, що укладений із ОСОБА_1 . Внаслідок невиконання зобов`язань у відповідача утворилась заборгованість, що зумовило звернення ТОВ «ФК «Кредит-капітал» до суду із відповідним позовом.
Ухвалою від 25.03.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін по справі. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів.
Надіслано сторонам копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в цивільній справі.
В судове засідання представник позивача не прибув, позовна заява містить прохання про розгляд справи за його відсутності, заперечень проти заочного розгляду справи не надходило.
Відповідач в судове засідання не прибув, повідомлявся належним чином про час, день та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебпорталі Судової влади України. Причини неприбуття суду невідомі. Відповідач відзиву на позов та доказів на спростування доводів позивача до суду не надав. Заяв та клопотань до суду не надходило. 
Підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.2 ст. 223 ЦПК України, відсутні.
Згідно із вимогами ст.280 ЦПК України суд може ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не надав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи на відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, належним чином повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
В судовому засіданні 07.05.2026 суд перейшов до стадії ухвалення рішення та відклав його ухвалення та проголошення на 11.05.2026.
Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, та давши їм належну оцінку суд дійшов до наступного висновку.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 стаття 2 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина 1 стаття 4 ЦПК України).
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні правовідносини.
11.06.2020 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 813237 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно з умовами якого позикодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, надати позичальнику грошові кошти в сумі 7600,00 грн (п.1.2.) на строк 30 днів (п.1.3 договору), а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю кредит, сплатити проценти за користування кредитом. Знижена процентна ставка становить 1,33 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (п.1.4.1.) та стандартна процентна ставка становить 1,90 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (п.1.4.2.).
Вказаний Договір підписаний ОСОБА_1 одноразовим електронним ідентифікатором 11.06.2020 о 19:54:45.
Положеннями п. 2.1. договору передбачено, що кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну карту клієнта № НОМЕР_1 .
Згідно з пунктом 3.1. Договору нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Розділом 4 договору передбачена можливість пролонгації строку кредиту. Так, відповідно п. 4.1 договору у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення додаткової угоди до договору.
Пропозиція клієнта щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом натискання кнопки «ПРОДЛИТЬ/ПРОДОВЖИТИ КРЕДИТ» в особистому кабінеті або відповідної кнопки в платіжному терміналі та здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Додатковий договір вважається укладеним з моменту одержання товариством грошових коштів та підписання його електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора.
11.07.2020 у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором сторони уклали додатковий договір до договору № 813237 від 11.06.2020, в якому визначили строк кредиту до 11.08.2020 (п.3.1) зі сплатою процентів в розмірі 1,90 відсотків від суми кредиту за кожний день користування кредитом.
Фінансова установа зобов`язання за договором виконала та 11.06.2020 перерахувала на банківську картку № НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 7600,00 грн, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 19.01.2026 №1-1901.
24.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал» укладено договір факторингу № ККЛУ-24032021, згідно з яким первісний кредитор передає (відступає), а новий кредитор приймає право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників (п.1.1 договору).
Право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору (п.6.2.3. договору факторингу) та сплати 580830,09 грн (п.7.2, п.7.1 договору факторингу).
Платіжною інструкцією №27357 від 24.03.2021 підтверджений розрахунок між сторонами договору факторингу в розмірі 580830,09 грн.
Матеріали справи містять витяг з реєстру боржників, відповідно до якого до нового кредитора перейшло право вимоги за кредитним договором № 813237 від 11.06.2020, який укладений між позикодавцем та ОСОБА_1 . 
Відповідно до розрахунку заборгованості борг ОСОБА_1 за договором № 813237 від 11.06.2020 становить 26227,60 грн, з яких: 7600,00 грн розмір тіла кредиту, 18627,60 грн розмір нарахованих відсотків за період 11.06.2020 по 09.11.2020. ОСОБА_1 11.07.2020 здійснила оплату в сумі 3032,40 грн.
Встановивши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Положеннями частини 1 статті 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами.
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч. 3 ст. 207 ЦК України).
Згідно із підпунктом п`ять частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження укладання із відповідачем електронного договору про надання кредиту № 813237 від 11.06.2020. Зазначений договір відповідачка підписала у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором), а тому за правовими наслідками цей договір прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі.
Положеннями ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Суд вважає, що позивачем доведено факт надання грошових коштів за кредитним договором. Зважаючи на те, що всупереч умовам спірного договору, відповідач не виконала своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а тому вимога щодо стягнення простроченої заборгованості за сумою кредиту підлягає задоволенню в повному обсязі.
Оскільки сторонами договору факторингу № ККЛУ-24032021 дотримані умови, що встановлюють порядок та процедуру відступлення права вимоги за договором, тому суд дійшов висновку, що позивач набув право вимоги до відповідача за кредитним договором № 813237 від 11.06.2020.
Щодо заборгованості відповідачки за простроченими відсотками суд зазначає наступне.
З розрахунку заборгованості вбачається, що сукупна сума заборгованості ОСОБА_1 за відсотками за період 11.06.2020 - 26.11.2020 становить 21660,00 грн.
Так, з цього розрахунку вбачається, що 11.07.2020 відповідачка здійснила оплату в сумі 3032,40 грн, чим здійснила погашення заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 3032,40 грн та ініціювала продовження строку кредиту на 30 днів.
Шляхом укладення додаткової угоди від 11.07.2020 року сторони узгодили продовження строку кредиту до 11.08.2020 зі сплатою відсотків в розмірі 1,90% від суми кредиту за кожний день.
У справі відсутні докази вчинення сторонами дій, передбачених розділом 4 договору, які свідчили б про намір подальшого продовження строку кредитних правовідносин. У зв`язку із чим, суд дійшов висновку, що нарахування відсотків після 11.08.2020 здійснене поза узгодженим сторонами строком кредиту.
Суд не бере до уваги доводи представника позивача, що подальше нарахування відсотків здійснювалось за пунктом 3.1 Кредитного договору, тобто кредитний договір було автопролонговано на 90 календарних днів поспіль, зважаючи на наступне.
За змістом ч. 3, 4 ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» інформація, що надається клієнту, повинна забезпечувати правильне розуміння суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Фінансова установа під час надання інформації клієнту зобов`язана дотримуватися вимог законодавства про захист прав споживачів.
Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача.
Відтак, умови договору мають бути чіткими і зрозумілими. При стягненні заявленої позивачем заборгованості за нарахованими процентами необхідно ґрунтуватися на чітко обумовлених між контрагентами умовах договору, якими визначено ціну кредиту і строк кредитування, а не двозначними умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму вартості кредиту. Такий механізм не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Отже, розмір заборгованості відповідачки за відсотками за період з 11.07.2020 по 11.08.2020 становить 4332,00 грн (7600,00 грн х 30 днів х 1,9%), що узгоджується з п.3.4. додаткової угоди від 11.07.2020.
Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлялась у позовній заяві вимога про відшкодування понесених ним судових витрат, які складаються в тому числі із витрат понесених на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.
Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).
Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Оцінюючи докази з метою розподілу судових витрат суд зауважує наступне.
Суд враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду у справі № 922/445/19, в яких, серед іншого наголошено, що в питанні зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу варто враховувати, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
У цій справі відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру понесених іншою стороною витрат.
Також суд враховує висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Суд вважає, що супровід даної справи не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних, регулювання даної категорії справи здійснюється невеликим обсягом нормативно-правових актів, справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд справи здійснений без участі представника позивача, що не потребувало витрат часу адвоката для участі у судових засіданнях. Фактично адвокатом складено лише позовна заява, що не є складною за змістом. Отже, підготовка позову у цій справі не вимагала від адвоката значного обсягу юридичної та технічної роботи.
Таким чином, суд дійшов висновку, що заявлена представником позивача сума судових витрат на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн є завищеною і непропорційною до предмету спору.
Отже, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд дійшов висновку, щодо зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача до 4000,00 грн.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України.
Рішенням суду стягнуто на корить позивача 11932,00 грн (7600,00 грн + 4332,00 грн), що становить 45,49 % від ціни позову, а тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211,12 грн (2662,40 грн х 45,49 %).
Керуючись ст. ст.12, 13, 81, 89, 263-265, 280-281, 354 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 813237 від 11.06.2020 в сумі 11932 (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять дві) грн 00 коп., з яких: 7600,00 грн розмір тіла кредиту, 4332,00 грн розмір нарахованих відсотків.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 12 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн 00 коп.
Решту судових витрат залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за вебадресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Інформація про сторони:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ 35234236, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корп. 28, пов. 4;
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду складено та підписано 11.05.2026.

Суддя Н. А. Коваленко