1	Справа № 335/3022/26  2-о/335/129/2026 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого судді Макарова В.О., за участю секретаря судового засідання Філатової О.О., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Оріхівської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, 

ВСТАНОВИВ:
Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на житло, виданого Нестерянською сільською радою 05.01.2000 року, про належність йому 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . 
В обґрунтування заяви зазначив, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.01.2000 року Нестерянською сільською радою, йому належить 1/2 частина житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , інша 1/2 частина будинку належить його дружині ОСОБА_2 .
З метою внесення відомостей про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, він звернувся до Державного реєстратора. 
Рішенням Державного реєстратора прав на нерухоме майно № 83389553 від 20.02.2026 року відмовлено у проведенні реєстраційної дії, оскільки у зазначеному Свідоцтві від 05.01.2000 міститься закреслення по батькові « ОСОБА_3 », яке виправлено на « ОСОБА_4 ». Також у свідоцтві міститься запис: « ОСОБА_5 » - не читать, читать правильно « ОСОБА_6 ». Друга сторінка містить аналогічні виправлення, які не посвідчені особою, яка внесла ці виправлення, відсутні дата, посада, підпис та печатка посадової особи органу, який видав зазначений документ. Зазначені виправлення перешкоджають заявнику реалізувати свої права власника житла та не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує його право власності, а також іншим чином підтвердити факт належності йому даного документа, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку, крім судового, для встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Встановлення факту належності свідоцтва про право власності на житло, виданого Нестерянською сільською радою 05.01.2000 року ОСОБА_1 необхідне для реалізації прав стосовно компенсації за зруйноване нерухоме майно внаслідок бойових дій, тобто породжує для нього юридичні наслідки, у зв`язку з викладеним вимушений звернутися до суду з даною заявою, яку просить задовольнити.
Ухвалою суду від 24.03.2026 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
У судовому засіданні заявник підтримав заяву, пояснив, що йому з дружиною ОСОБА_2 в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Нестерянською сільською радою 05.01.2000 року, належить право власності на будинок у АДРЕСА_1 . Під час оформлення свідоцтва була допущена помилка у написанні його по батькові, яка була виправлена, однак виправлення не були засвідчені належним чином уповноваженою особою. Ця помилка перешкоджає реєстрації права власності на підставі даного свідоцтва та не може бути усунута іншим шляхом, аніж в судовому порядку, оскільки отримати дублікат свідоцтва неможливо через воєнні дії. Тому просить заяву задовольнити.
Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, заперечень проти заяви ОСОБА_1 не надав.
Суд, заслухавши пояснення заявника, показання допитаних свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають значення для її розгляду, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Нормами ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Судом встановлено, що 05.01.2000 року Нестерянською сільською радою видано свідоцтво про право власності, відповідно до якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках належить будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
У свідоцтві про право власності на житло по батькові заявника первісно помилково зазначено « ОСОБА_3 », яке виправлено на « ОСОБА_4 » без посвідчення особою, яка внесла ці виправлення.
Довідкою від 14.12.2025 року № 2304-5003912114 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, підтверджено відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до повідомлення про об`єкт нерухомого майна № 48-о від 19.02.2026 року, виданого ТОВ «КП Імпульс», згідно матеріалів технічної інвентаризації ТОВ «КП Імпульс» станом на 31.12.2012 року, право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_2 1/2 частина та ОСОБА_1 1/2 частина, на підставі свідоцтва про право власності на житло від 05.01.2000 року.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що є дружиною ОСОБА_1 , у шлюбі перебувають з 1982 року. Зазначений будинок придбали у шлюбі, право власності на будинок належить їй з чоловіком у рівних частках, вони у ньому зареєстровані та постійно мешкали до виїзду у зв`язку з воєнними діями. У свідоцтві про право власності була допущена помилка у написанні по батькові її чоловіка. Виправлення у свідоцтво про право власності були внесені колишнім старостою села Нестерянки.
Допитана свідок ОСОБА_7 пояснила, що з 2015 року займала посаду секретаря Нестерянської сільської ради, з 2019 – посаду старости Нестерянського старостинського округу. Подружжя ОСОБА_8 знає, це односельчани, які мешкають у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який їм належить на праві власності. Їй відомо, що виправлення у свідоцтві про право власності на житло було зроблено колишнім секретарем виконкому О.М. Невмержицькою, однак не засвідчено.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Відповідно листа ВСУ від 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
На підставі досліджених документів та показань свідків суд встановив, що заявник ОСОБА_1 є власником 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 05.01.2000 року Нестерянською сільською радою, а також встановлено належність йому даного свідоцтва про право власності на житло, в яке внесені виправлення.
Заявник ОСОБА_1 не має іншої можливості одержати документ, який посвідчує підтверджує право власності та іншим чином встановити факт належності йому даного документа, окрім звернення до суду, оскільки чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення. Крім того, встановлення факту належності правовстановлюючого документу породжує для заявника юридичні наслідки. Враховуючи наведене, а також те, що спору про право під час судового розгляду не встановлено, а сам юридичний факт належності правовстановлюючого документа доведений дослідженими доказами, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 264, 265, 315-319, 354, суд

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Оріхівської міської ради, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , свідоцтва про право власності на житло, виданого Нестерянською сільською радою 05.01.2000 року, про належність йому 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 
Заінтересована особа: Державний реєстратор прав на нерухоме майно виконавчого комітету Оріхівської міської ради, адреса: м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 43-А.

Суддя В.О. Макаров