Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/692/26
Провадження № 3/945/236/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року м. Миколаїв

Суддя Миколаївського районного суду Миколаївської області Павленко І.В., за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю., розглянувши матеріалів, які надійшли з Відділення поліції № 5 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області, паспорт № НОМЕР_1 , орган, що видав - 4829, дата видачі - 06.11.2023 року, РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), 
ВСТАНОВИВ:

26 березня 2026 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620448 від 21 березня 2026 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 26 березня 2026 року до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620437 від 21 березня 2026 року про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620448, складеного 21 березня 2026 року інспектором СРПП ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції Кравець О.О., 21.03.2026 року о 12:43:00 в АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_1 керував т/з мопед VIPER, н/з без номеру, у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння за згодою водія проводився із застосуванням газоаналізатора Драгер 0370, результат огляду становив 1,25 проміле алкоголю в крові. Правопорушення вчинено повторно протягом року, адже ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП (протокол ЕПР1 № 565956 від 13.01.2026 року), що зафіксовано бодікамерою № 3. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620437, складеного 21 березня 2026 року інспектором СРПП ВП № 5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції Кравець О.О., 21.03.2026 року о 12:43:00 в с. Ковалівка, вул. Квітнева, буд. 12, громадянин ОСОБА_1 керував т/з мопед VIPER, н/з без номеру, будучи позбавленим Миколаївським районним судом Миколаївської області від 11.02.2026 року права керування транспортними засобами строком на 3 роки. Правопорушення вчинено повторно протягом року, згідно постанови серії ЕНА № 6507362 від 13.01.2026 року був притягнутий до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Своїми діями громадянин ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1.а. Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
У судові засідання особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 жодного разу не з`явився; разом з протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 620448 та ЕПР1 № 620437 до суду подано заяви від 21.03.2026 року (підписані власноручно) про розгляд справ про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП та за ч. 5 ст. 126 КУпАП без його участі, в яких останній зазначив, що з протоколами повністю згоден.
Про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 повідомлявся шляхом направлення судових повісток у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, за адресою місця проживання останнього, зокрема, АДРЕСА_1 .
Крім того, ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справ шляхом направлення судових повісток на номер телефону, вказаного останнім у заявах на отримання повістки в електронній формі, за допомогою sms-повідомлення; відповідно до довідок про доставку SMS, судові повістки про виклики до суду на 08.04.2026 року о 10:50 та 11:00 останній отримав 26.03.2026 року о 12:55:45 та о 12:50:27, на 27.04.2026 року об 11:30, 11:35 отримав 09.04.2026 року о 14:42:27 та о 14:58:54.
Водночас, ОСОБА_1 повідомлявся про слухання справи шляхом здійснення телефонограм за номером телефону, вказаним у протоколах; відповідно до телефонограм секретаря судового засідання, останній повідомив, що з протоколами згоден, вину свою визнає, заяви, що містяться в матеріалах справи підтримує в повному обсязі, просить розгляд справ проводити за його відсутності.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання 21.03.2026 року відносно нього протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 № 620448 за ч. 3 ст. 130 КУпАП та серії ЕПР1 № 620437 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, заяв про відкладення розгляду справи та поважність причин неявки від нього до суду не надходило, беручи до уваги заяви ОСОБА_1 про розгляд справ без його участі, за вказаних обставин, суд вважає за можливе в силу ч. 1 ст. 268 КУпАП проводити судове засідання за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов такого.
Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. 
Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Згідно з п. 1.1., 1.3. Розділу 1 «ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ» Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. 
Відповідно до п. 1.9 Розділу 1 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 1.10 Розділу 1 Правил дорожнього руху передбачено, що водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.
Відповідно до абзацу ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
Пунктом 2.9.а. Розділу 2 «ОБОВ`ЯЗКИ І ПРАВА ВОДІЇВ МЕХАНІЧНИХ ТРАНСПОРТНИХ ЗАСОБІВ» Правил дорожнього руху встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Приписами ч. 1 ст. 130 КУпАП заборонено керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років та з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника, або адміністративний арешт на строк п`ятнадцять діб з конфіскацією транспортного засобу, який є у приватній власності порушника.
Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначена ст. 266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Мінюсті 11.11.2015 року за № 1413/27858.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 4 розділу І Інструкції № 1452/735 встановлено, що ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктами 6, 7 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Відповідно до підпункту а, пункту 2.1. Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно ч. 5 ст. 126 КУпАП повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті , тобто за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом та за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Згідно з положеннями ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Отже, вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, а саме даними, які містяться в:
протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620448 від 21.03.2026 року; 
протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620437 від 21.03.2026 року; письмовому поясненні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 21.03.2026 року, з якого слідує, що 21.03.2026 року останній керував т/з мопедом Viper, не зареєстрованим в передбаченому законодавством порядку та без мотошолому, не маючи посвідчення водія категорії «А1», в п`яному вигляді без поліса обов`язкового цивільного страхування, в с. Ковалівка по вул. Квітнева, біля буд. 12, близько 12:43 год був зупинений працівниками патрульної поліції, та у зв`язку з виявленням ознак алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю), останньому запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на що ОСОБА_1 погодився; в ході проведеного огляду, тест № 478, результат склав 1,25 проміле, з чим водій погодився, від проходження подібного огляду в найближчому медичному закладі відмовився під відеозапис; зауважив, що свою провину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнав, з адміністративним матеріалом згоден;
акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що був проведений у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота) за допомогою Газоаналізатора Драгер ALCOTEST 0370, тест - 478, з позитивним результатом 1,25 проміле, під відеозапис, з яким водій погодився, що підтверджується підписом останнього; 
роздруківці тестування на алкоголь, відповідно до якого проведення тесту на вміст алкоголю у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відбулося 21.03.2026 року о 12:49 в с. Ковалівка, інспектором Максимчуком М.Г. за допомогою ALCOTEST 6820, прилад № ARMK-0370, тест № 478, результат тесту - 1,25 проміле; 
копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6878421 від 21.03.2026 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідно до якої до ОСОБА_1 застосовано остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень за порушення вимог п.п. 2.3.г., 2.1.г, 30.1. ПДР - за керування т/з, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС протягом 10 діб з моменту придбання, без застебнутого мотошолома, не маючи поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів;
копії постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області (справа № 945/65/26, провадження 3/945/82/26) від 11 лютого 2026 року, з якої слідує, що Ружицького ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки;
копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6507362 від 13.01.2026 року про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої до ОСОБА_1 застосовано остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2 400,00 гривень за порушення вимог п.п. 2.3.в., 2.1.б, 2.1.а. ПДР;
технічному засобі - на дисці, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620448 від 21.03.2026 року, складеного відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП.
За такого, суд дійшов висновку, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, доведена повністю зібраними по справі доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які оцінено судом у відповідності до норм ст. 252 КУпАП за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на момент вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП, ч. 5 ст. 126 КУпАП, був позбавлений права керування транспортними засобами на строк 3 роки.
Що стосується питання про додаткове адміністративне стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу, суд приходить до такого висновку.
Згідно зі ст. 28 КУпАП оплатне вилучення предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в його примусовому вилученні за рішенням суду і наступній реалізації з передачею вирученої суми колишньому власникові з відрахуванням витрат по реалізації вилученого предмета. Порядок застосування оплатного вилучення і види предметів, які підлягають вилученню, встановлюються цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами), адміністративне стягнення, у виді оплатного вилучення транспортного засобу, не можна накладати на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620437 від 21.03.2026 року, складеного за ч. 5 ст. 126 КУпАП, а саме графи 6. Транспортний засіб (марка, модель, номерний знак, належність), транспортний засіб мопед VIPER, н/з без номеру, належить ОСОБА_1 .
При цьому, матеріали адміністративної справи не містять відомостей про перебування транспортного засобу у приватній власності порушника.
Отже, якщо вказаний транспортний засіб не перебуває у приватній власності громадянина ОСОБА_1 , він не може бути оплатно вилучений за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Що стосується питання про додаткове адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, суд приходить до такого висновку.
Згідно зі ст. 29 КУпАП, конфіскація предмета, який став знаряддям вчинення або безпосереднім об`єктом адміністративного правопорушення, полягає в примусовій безоплатній передачі цього предмета у власність держави за рішенням суду. Конфісковано може бути лише предмет, який є у приватній власності порушника, якщо інше не передбачено законами України.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620448 від 21.03.2026 року, складеного за ч. 3 ст. 130 КУпАП, а саме графи 6. Транспортний засіб (марка, модель, номерний знак, належність), транспортний засіб мопед VIPER, н/з без номеру, належить ОСОБА_1 
При цьому, матеріали адміністративної справи не містять відомостей про перебування транспортного засобу у приватній власності порушника.
За вказаних обставин, суд вважає за можливе не застосовувати до ОСОБА_1 додаткове стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, а саме мопеду VIPER, н/з без номеру.
Відповідно до положень ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Згідно ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.
При обранні виду і розміру адміністративного стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника та ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративні правопорушення, відповідно до ст. 34,35 КУпАП, суд не вбачає.
Враховуючи обставини справи, характер вчиненого правопорушення яке носить суспільно небезпечний характер, дані про особу правопорушника, суд приходить до висновку про те, що необхідним й достатнім для запобігання вчинення нових правопорушень, слід застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч. 3 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000,00 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без оплатного вилучення та конфіскації транспортного засобу, передбаченого санкціями ч. 5 ст. 126 КУпАП та ч. 3 ст. 130 КУпАП, 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 гривень 60 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. 36, ст. 40-1, ч. 3 ст. 130, ч. 5 ст. 126, ст. ст. 221, 252, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Справи про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП (справа № 945/692/26; провадження № 3/945/236/26), за ч. 5 ст. 126 КУпАП (справа № 945/693/26; провадження № 3/945/237/26) об`єднати в одне провадження та присвоїти об`єднаній справі номер 945/692/26, провадження 3/945/236/26.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 130 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620448 від 21.03.2026 року), ч. 5 ст. 126 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 620437 від 21.03.2025 року) та на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП накласти на нього остаточне адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) років, без оплатного вилучення та конфіскації транспортного засобу.
Штраф необхідно сплатити на наступні реквізити: (Отримувач коштів: Миколаївське ГУК/Микол.обл./21081300; Код отримувача ( код за ЄДРПОУ): 37992030; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA438999980313010149000014001; Код класифікації доходів бюджету: 21081300). 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у розмірі 665 гривень 60 копійок в дохід держави.
Судовий збір необхідно сплатити на наступні реквізити: (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; Код класифікації доходів бюджету: 22030106).
Роз`яснити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.
Документ про сплату штрафу слід подати до суду.
Згідно з положеннями ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці.

Суддя        І.В. Павленко