ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2026 року 	м. Чернігів	справа № 927/434/26 	

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Новик Т.О., розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу у справі 
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ" (код ЄДРПОУ 43418783), вул. Бувалкіна Владислава, буд. 61В, нежитлове приміщення 42, м. Одеса, 65086;
до відповідача: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів (код ЄДРПОУ 08351733), вул. Дрозда Володимира, буд. 19, м. Чернігів, 14007
про стягнення 754 625,24 грн
без виклику представників сторін
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Господарського суду Чернігівської області перебувала справа № 927/434/26 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Оператор Енергії” до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів про стягнення 754625,24 грн заборгованості за спожиту електроенергію за січень 2026 року в обсязі 69037,1287 кВт/год.
Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 24.06.2026 позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 754625,24 грн заборгованості (вартість безпідставно набутої електричної енергії) та 9055,50 грн судового збору.
Під час ухвалення рішення у справі № 927/434/26 судом не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, а саме: витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
До Господарського суду Чернігівської області 26.06.2026 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) у справі № 927/434/26.
Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
З огляду на те, що заява про ухвалення додаткового рішення стосується вирішення питання про судові витрати, судове засідання не призначалось, необхідності виклику сторін у судове засідання суд не вбачав. 
Будь-яких письмових пояснень, заперечень з приводу поданої зави від сторін не надходило.
Розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор Енергії» про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 30 вказаного вище Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частин 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
З матеріалів справи вбачається, що 01.12.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор Енергії» (далі - Замовник) та адвокатом Чернявською Ганною Андріївною (далі - Виконавець) укладено договір про надання правничої допомоги (далі - Договір).
Відповідно до умов Договору:
п. 1.1. Предметом даного Договору є надання Виконавцем правової допомоги на тимчасовій, професійній основі.
п. 4.2. Сума гонорару, компенсація витрат, пов`язаних з виконанням даного Договору, строки та порядок проведення розрахунків та інші умови погоджуються сторонами шляхом підписання додаткової угоди, яка є невід`ємною складовою даного Договору.
п. 4.6. Оплата вартості послуг Виконавця здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця на підставі Рахунку на оплату та Акту приймання-передачі наданих послуг.
п. 4.7. При належному виконанні умов цього Договору, Сторони підписують Акт приймання-передачі наданих послуг.
Акт приймання-передачі наданих послуг є підставою для остаточного розрахунку з Виконавцем, що здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів після його надсилання.
п. 8.1. Даний Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2026, але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. 
01.04.2025 між сторонами підписана Додаткова угода № 2 до Договору, відповідно умов якої сторони погодили таке:
п. 1.1. В порядку та на умовах, визначених Договором Адвокат зобов`язується надати Замовнику правничу допомогу стосовно стягнення в судовому порядку заборгованості за спожиту електричну енергію з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів (код за ЄДРПОУ 08351733) в розмірі 754625,24 грн.
п. 1.2. сторони погодили, що розмір гонорару Адвоката за надання правничої допомоги Замовнику за п. 1.1. цієї Додаткової угоди, складає 25000,00 грн без ПДВ. Оплата вартості правничої допомоги Адвоката здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг.
15.06.2026 між сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого сторони погодили, що Адвокатом була надана наступна правнича допомога:
1. Аналіз фактичних обставин справи, збір доказів (договір, рахунки, акти, подання запиту до АТ «Чернігівобленерго»), вартість – 5000 грн.
2. Підготовка позовної зави про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, вартість – 17000 грн.
3. Підготовка клопотання відповідно до ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України, вартість – 1000 грн.
4. Аналіз відзиву на позовну заяву, підготовка відповіді на відзив на позовну заяву, вартість – 1000 грн.
5. Супровідні процесуальні заяви та клопотання, вартість – 1000 грн.
Всього 25000 грн.
Акт підписано сторонами без зауважень та заперечень.
Відповідно до банківської виписки від 15.06.2026 позивачем перераховано адвокату 25000 грн за послуги з надання правничої допомоги.
Отже, матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор Енергії» правничої допомоги у справі № 927/434/26. 
У відзиві на позов відповідач заявив про те, що розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним фактично здійсненим правовим послугам.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що питання про стягнення/визначення/розподіл судових витрат є складовою судового процесу - правом сторони на користь якої ухвалено судове рішення відшкодувати свої судові витрати.
Наведені норми процесуального закону визначають загальний порядок розподілу судових витрат між сторонами у справі та іншими учасниками справи, що ґрунтується на принципі обов`язковості відшкодування судових витрат особи, на користь якої ухвалено судове рішення, за рахунок іншої особи, яка в цьому спорі виступає її опонентом.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
За змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, коли на її думку, недотримано вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).
Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно зі статтею 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Керуючись зазначеними критеріями, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши заяву про розподіл судових витрат та додані до неї документи, а також заперечення відповідача, суд враховує: складність справи, виконання робіт і послуг адвоката, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значення справи для сторони, а також ураховує: пов`язаність цих витрат з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін тощо.
Важливими є також висновки, викладені у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. 
Дослідивши Акт приймання-передачі наданих послуг суд зазначає таке.
Зазначені в акті таки види послуг, як аналіз фактичних обставин справи, збір доказів та підготовка позовної заяви становлять єдиний процес підготовки позову, тобто охоплюють єдиний комплекс правничої допомоги в межах одного процесуального питання та не потребували відокремлення.
Водночас, позиція адвоката у вигляді нормативно-правового обґрунтування позову внаслідок неправильної юридичної кваліфікації адвокатом спірних правовідносин під час ухвалення рішення судом не взята до уваги.
До Акту приймання-передачі наданих послуг адвокатом, зокрема, включені такі види послуг, як подання запиту до АТ «Чернігівобленерго», підготовка клопотання відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України.
Судом встановлено, що у матеріалах справи наявна тільки відповідь АТ «Чернігівобленерго» № 509 від 14.04.2026, адресована ТОВ «Оператор Енергії», тобто, не можливо безумовно стверджувати, що запит щодо надання інформації здійснений безпосередньо адвокатом.
Отже, вартість послуги за подання запиту до АТ «Чернігівобленерго» не підтверджується матеріалами справи і не підлягає відшкодуванню.
Щодо підготовки клопотання відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України суд зазначає, що судом відмовлено у задоволенні даного клопотання, а відтак, витрати в цій частині не підлягають відшкодуванню.
З огляду на викладене, вирішуючи питання, чи є розмір витрат відповідача на правничу допомогу обґрунтованими та пропорційними до предмета спору, з урахуванням складності та значення справи для сторін, суд враховує, що даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності і спірні правовідносини регулюються переважно нормами Цивільного кодексу України, не передбачали дослідження великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, враховуючи, що адвокатом здійснена неправильна юридична кваліфікація спірних правовідносин; для Адвоката дана справа є звичайним розрахунковим спором, де адвокат мав дослідити підстави для стягнення оспорюваної суми; розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження, а відтак суд вважає, що витрати професійну правничу допомогу слід задовольнити частково в розмірі 10 000 гривень, оскільки саме такий розмір відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, а також те, що саме такий розмір витрат є співмірним з виконаною адвокатом правничою послугою.
Відповідно до статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, беручи до уваги характер та обсяг наданих адвокатом позивача послуг, виходячи з принципу розумності та справедливості, відшкодуванню за рахунок відповідача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.
Витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн покладаються на позивача.
Керуючись статтями 13, 14, 42, 73-80, 86, 126, 129, 233, 236-238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
УХВАЛИВ:
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор Енерії» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
2. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів (14007, м. Чернігів, вул. Дрозда Володимира, буд. 19, код ЄДРПОУ 08351733) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЕРАТОР ЕНЕРГІЇ" (67564, Одеська область, Одеський район, с. Крижанівка, вул. Академіка Сахарова, буд. 1Г; код ЄДРПОУ 43418783) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 000,00 грн.
3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
4. Витрати на професійну правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор Енергії».

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду згідно зі статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України подається безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Т.О.Новик