Справа №185/5319/26
Провадження №2/0198/347/26
18.06.2026
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2026 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судових засідань Довгопол О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в с-щі Юріївка Павлоградського району Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:
Позивач ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулось до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» зазначає, що 16.07.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 4814869.
Кредитний договір укладений в електронній формі відповідно до Закону України “Про електронну комерцію”.
31.03.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 31/03/2025, за умовами якого право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4814869 від 16.07.2024 перейшло до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».
В порушення норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 27 600,00 гривень, що складається з такого: заборгованість за основною сумою боргу – 4 000,00 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками – 15 540,00 гривень, заборгованість за відсотками, нарахованими ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» – 6 060,00 гривень, заборгованість за штрафними санкціями – 2 000,00 гривень.
Станом на день подання позову відповідачка своїх зобов`язань не виконала та не сплатила борг за кредитом.
На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 4814869 від 16.07.2024 у розмірі 27 600,00 гривень та судові витрати.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16.04.2026 справу направлено за підсудністю до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області.
Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 08.05.2026 справу прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив у разі неявки відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів та розглянути справу за його відсутності.
Відповідачці у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання направлено судову повістку про виклик до суду та копію ухвали про відкриття провадження, якою повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, а також роз`яснено право подати відзив на позовну заяву. 
Вказана судова поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «адресат відсутній».
З огляду на те, що відповідачка в судові засідання, призначені на 01.06.2026 та 18.06.2026, не з`явилась, на виконання вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності та відзиву на позов не подала, тому суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності та зі згоди позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового розгляду за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції станом на дату укладення договору, далі – Закон № 675-VIII) визначено, що електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.ч. 4, 6 ст. 11 Закону № 675-VIII).
В силу ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (стаття 12 Закону № 675-VIII). Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору (стаття 3 Закону № 675-VIII).
Судом встановлено, що 16.07.2024 ОСОБА_1 через вебсайт Товариства в особистому кабінеті здійснила послідовність дій щодо укладення договору, зокрема: вхід до особистого кабінету (за допомогою ідентифікації в інформаційно-комунікаційній системі), ознайомлення з умовами договору та його підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором «77903».
Отже, в такий спосіб між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 4814869, за умовами якого відповідачці надано кредитні кошти у сумі 4 000,00 грн строком на 360 днів (з 16.07.2024 по 10.07.2025), з фіксованою процентною ставкою 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом. 
Згідно з кредитним договором повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюються згідно з Графіком платежів; заборгованість підлягає сплаті у строк, встановлений договором. В свою чергу, відповідачка зобов`язалася своєчасно повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом, виконувати інші обов`язки, передбачені цим договором.
31.03.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 31/03/2025, за умовами якого право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 4814869 від 16.07.2024 перейшло до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ».
Відповідно до приписів статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Згідно зі статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних); якщо воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку; якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Оскільки частиною другою статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, отже, акцептуючи пропозицію ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ОСОБА_1 погодилася на запропоновані кредитором умови користування та порядок надання ним грошових коштів.
На підставі статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання.
За частиною 1 статті 1077, частиною 3 статті 1079 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
Таким чином, до ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за кредитним договором № 4814869 від 16.07.2024.
Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства (ст. 526 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Частиною першою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання виконало в повному обсязі, в обумовлені в договорі терміни, перерахувавши кошти відповідачці.
В порушення норм закону та умов договору ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 27 600,00 гривень, що складається з такого: заборгованість за основною сумою боргу – 4 000,00 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками – 15 540,00 гривень, заборгованість за відсотками, нарахованими ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» – 6 060,00 гривень, заборгованість за штрафними санкціями – 2 000,00 гривень.
Однак, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь позивача кредитну заборгованість у розмірі 19 280,00 гривень, що складається з такого: заборгованість за основною сумою боргу – 4 000,00 гривень, заборгованість за нарахованими первісним кредитором відсотками – 11 240,00 гривень, заборгованість за відсотками, нарахованими ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» – 4 040,00 гривень.
Щодо позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій (штрафу) у розмірі 2 000,00 гривень.
Відповідно до пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Оскільки Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим відповідним Законом України, в Україні введений воєнний стан, який наразі триває, а заявлений до стягнення штраф нараховано за прострочення, допущене після 24 лютого 2022 року, в частині стягнення 2 000,00 гривень штрафу необхідно відмовити.
Щодо нарахованих відсотків у розмірі 15 540,00 гривень та 6 060,00 гривень.
Вказаний вище договір передбачав надання кредитором позичальникові кредиту на власні потреби, не пов`язані з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника: сума кредиту – 4 000,00 грн, строк 360 днів, тобто з 16.07.2024 по 10.07.2025, з фіксованою процентною ставкою 1,5 % від суми кредиту в день.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит – вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.
24.12.2023 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі – Закон № 3498-ІХ), яким розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 17 та яким обмежено максимальний розмір денної процентної ставки протягом перших 120 днів з набрання чинності змінами до Закону – 2,5 % від суми позики, протягом наступних 120 днів – 1,5 % від суми позики, а після спливу зазначених 240 днів – на рівні, що не перевищує 1,0 % в день.
Отже, у період до 29.04.2024 (включно) розмір максимальної денної процентної ставки за договором про споживчий кредит не міг перевищувати 2,5 % від суми позики, у період з 30.04.2024 до 28.08.2024 (включно) – 1,5 % від суми позики, а з 29.08.2024 – 1,0 % від суми позики. Кредитний договір між ОСОБА_1 та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено 16.07.2024, тобто після набрання Законом № 3498-ІХ чинності, тому наведені обмеження мали бути враховані кредитодавцем під час визначення розміру процентів.
Відтак, заборгованість ОСОБА_1 за процентами за кредитним договором підлягає визначенню з урахуванням диференціації максимальних розмірів денної процентної ставки. За процентами, нарахованими первісним кредитором: у період з 16.07.2024 до 28.08.2024 (44 дні) за ставкою 1,5 % від суми позики (4 000,00 грн ? 1,5 % ? 44) – 2 640,00 грн; у період з 29.08.2024 до 31.03.2025 (215 днів) за ставкою 1,0 % від суми позики (4 000,00 грн ? 1,0 % ? 215) – 8 600,00 грн; загальний розмір заборгованості за процентами, нарахованими первісним кредитором, становить 11 240,00 грн.
Стосовно нарахованих ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» відсотків: у період з 01.04.2025 до 10.07.2025 (101 день) за ставкою 1,0 % від суми позики (4 000,00 грн ? 1,0 % ? 101) – 4 040,00 грн.
За таких обставин загальний розмір заборгованості за процентами, що підлягає стягненню, становить 15 280,00 гривень (11 240,00 грн + 4 040,00 грн), а в частині стягнення процентів у розмірі 6 320,00 гривень (15 540,00 грн + 6 060,00 грн – 15 280,00 грн) – належить відмовити.
Також судом встановлено, що стороною позивача до винесення рішення по суті заявлені до стягнення з відповідача витрати на правову допомогу та подано докази розміру понесених судових витрат на правничу допомогу.
Так, з матеріалів справи виходить, що правову допомогу ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ`відповідно до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 про надання правової допомоги здійснював адвокат Столітній М.М. Представництво та захист прав і законних інтересів клієнта, надання йому необхідної правової допомоги здійснювалось за винагороду в розмірі, встановленому за узгодженням сторін. 
Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору № 10/12-2024 від 10.12.2024 свідчить, що адвокатом надано відповідні юридичні послуги на суму 10 000,00 гривень.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
Проаналізувавши наведений в акті обсяг виконаних робіт, а також подані у справі документи, суд доходить висновку, що відображена інформація щодо характеру, обсягу та рівня оплати виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не повною мірою відповідає критерію розумності та необхідності, є дещо завищеною. Зокрема, суд відмічає, що справа не є справою значної складності, яка потребувала опрацювання різних галузей законодавства, представником позивача не проводилися власні розрахунки розміру кредитної заборгованості, а практика судів у справах такої категорії є сталою.
З урахуванням наведеного, принципу співмірності судових витрат, розміру наданої правничої допомоги, складності справи, обсягу наданих послуг, ціни позову та результатів розгляду справи, суд вважає необхідним обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу сумою 3 000,00 гривень. 
При цьому суд зауважує, що витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання до суду позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 662,40 грн.
Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню у сумі 19 280,00 гривень, що складає 69,86 % від загальної суми заявлених позивачем вимог (27 600,00 грн), суд стягує з відповідачки на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 859,82 гривень/
Керуючись ст. ст. 207, 256, 267, 626-628, 634, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (адреса місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, прим. 2, ЄДРПОУ 44559822) заборгованість за кредитним договором № 4814869 від 16.07.2024 у розмірі 19 280 (дев`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят) гривень 00 копійок, що складається з такого: заборгованість за основною сумою боргу – 4 000,00 гривень, заборгованість за нарахованими первісним кредитором відсотками – 11 240,00 гривень, заборгованість за відсотками, нарахованими ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» – 4 040,00 гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (адреса місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, прим. 2, ЄДРПОУ 44559822) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» (адреса місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, прим. 2, ЄДРПОУ 44559822) судовий збір у розмірі 1 859 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 82 копійки.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Повне судове рішення складено та підписано 26 червня 2026 року.

Суддя   І.  О.  Гайдар