Дата документу 11.05.2026
Справа № 334/2919/26
Провадження № 2/334/2700/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
11 травня 2026 року м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі
судді Бредіхіна Ю.Ю.,
за участю секретаря Іванової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення суми,
установив:
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у сумі 22 640 грн., які є заборгованістю по кредиту у розмірі 8000 грн., процентами у розмірі 9 040 грн., комісії за надання кредиту у розмірі 1 600 грн., суми заборгованості по відсотках відповідно до статті 625 ЦК України - 4000 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 16.07.2025 року укладений кредитний договір №530047-КС-004 в електронній формі, в порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За кредитним договором ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 8 000 грн. строком до 05.11.2025 року під 1 % на день, зі сплатою разової комісії у розмірі 1600 грн. Факт перерахування грошових коштів підтверджується довідкою про перерахування коштів (або платіжним дорученням). 
Позичальник порушив графік повернення споживчого кредиту та сплати процентів, своєчасно не сплачував платежі за кредитним договором, чим допустив їх прострочення.
У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по кредитному договору у нього виникла заборгованість, яку позивач просить стягнути.
Відповідач відзиву на позов не надав.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Запоріжжя від 02.04.2026 року відкрито спрощене провадження у справі з викликом (повідомленням) сторін.
Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законодавством порядку, проте у судові засідання не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань з цього приводу не надав.
Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.
16.07.2025 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №482764-КС-004 в електронній формі, в порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», який підписано одноразовим ідентифікатором UA-5673.
Відповідно до п. 2.1 договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 8 000 грн.
За умовами кредитного договору кредит надано строком до 05.11.2025 року під 1% на день.
Пунктом 2.5. сторони погодили сплату разової комісії у розмірі 1 600 грн. 
ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника (номер якої позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). 
ОСОБА_1 не здійснила своєчасного погашення кредиту, у зв`язку із чим у неї утворилась заборгованість у сумі 22 640 грн., які є заборгованістю по кредиту у розмірі 8000 грн., процентами у розмірі 9 040 грн., комісії за надання кредиту у розмірі 1 600 грн., суми заборгованості по відсотках відповідно до статті 625 ЦК України - 4000 грн.
ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи
Спір між сторонами виник з договірних правовідносин, які врегульовані нормами Цивільного кодексу України в частині позики та договору кредиту, а також регулюються загальними положеннями про договір та зобов`язання.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних праві обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Положеннями частини першої статті 1050 ЦК України унормовано, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Позивачем не надано суду доказів того, що він звертався до відповідача із вимогою про дострокове припинення договору кредиту 30.07.2025 року (дата з якої позивач почав здійснювати нарахування відсотків за ст. 625 ЦК України), натомість і після цієї дати позивач здійснював нарахування відсотків за договором. 
Ураховуючи наведене суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог в частині вимог щодо сплати суми основного боргу, процентів за договором та комісії, водночас нараховані та заявлені до стягнення проценти за ст. 625 ЦК України не знайшли свого підтвердження в наданих суду доказах. 
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору, пропорційно частці задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
вирішив:
позов товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення суми задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (юридична адреса: м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239) заборгованість за кредитним договором №530047-КС-004 від 16.07.2025 року у сумі 18 640 (вісімнадцять тисяч шістсот сорок) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (юридична адреса: м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, код ЄДРПОУ 41084239) судовий збір у сумі 2 192 (дві тисячі сто дев`яносто дві) гривні 01 копійка.
В задоволені решти вимог відмовити
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя        Ю.Ю. Бредіхін