Справа № 703/199/26 
2/703/911/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2026 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області
у складі: головуючого судді Волосовського В.В.,
за участю секретаря судового засідання Похітон Я.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Багмет Н.М.,
представника відповідача - Сюкало Ю.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем,-
у с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Смілянської міської ради Черкаської області, в якому просить встановити факт його спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу із спадкодавцем ОСОБА_2 з 2007 року по день смерті останньої, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 , у житловому будинку АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з листопада 2007 року він фактично проживав однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з ОСОБА_2 до дня смерті останньої, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .
З ОСОБА_2 вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися та турбувалися один про одного, разом вирішували питання життєзабезпечення їхньої сім`ї, проводили дозвілля, святкували родинні свята, відпочивали, подорожували, дарували один одному подарунки. Вони разом працювали задля сім`ї, робили ремонти, покращували благоустрій спільного проживання, придбавали побутову техніку та інші предмети домашнього вжитку.
Позивач стверджує, що між ним та ОСОБА_2 склались фактичні шлюбні й сімейні стосунки з відповідним розподілом прав та обов`язків, як чоловіка і жінки. Водночас, починаючи з 2007 року, між позивачем та ОСОБА_2 не було зареєстровано шлюб органами ДРАЦС з огляду на те, що вони в цьому не вбачали потреби. Таким чином, на період стосунків та спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі між собою та з третіми особами не перебували.
При цьому, зауважує, що 20 жовтня 2007 року вони з ОСОБА_2 повінчались у Святопокровському соборі в м. Сміла Черкаської області. Однак у свідоцтві про вінчання, за бажанням ОСОБА_2 було зазначено її дошлюбне (дівоче) прізвище - « ОСОБА_3 ». Тому у свідоцтві про вінчання та у свідоцтві про смерть останньої наявні розбіжності у прізвищі.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1 .
Позивач вказує, що він у встановлений законом шестимісячний строк звернувся до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , оскільки є спадкоємцем 4-ї черги по закону після її смерті. 
Однак, постановою державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевої О.А. № 1503/02-31 від 24 вересня 2025 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки із наданих ним документів не вбачається родинного зв`язку між ним та спадкодавцем ОСОБА_2 .
Із зазначеного вище слідує, що для подальшого оформлення спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_2 , позивачу ОСОБА_1 необхідно встановити факт проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.
Вказане стало підставою для звернення позивача до суду із вказаним позовом.
Ухвалою судді від 27 січня 2026 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву, позивачу - для надання відповіді на відзив. 
12 лютого 2026 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання виклала свої заперечення проти позову та в його задоволенні просила відмовити. Узагальнені доводи і заперечення, наведені представником відповідача у відзиві зводяться до наступного. Так представник відповідача вказує, що з доданої до заяви копії паспорту ОСОБА_1 , вбачається, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 29.11.1985 року. Своє проживання із спадкодавцем із 2007 року позивач підтверджує: свідоцтвом про вінчання, де немає дат народження, а прізвища осіб, які вінчалися не відповідають документам, що ідентифікують особу, які додані до матеріалів справи; копією довіреності на розпорядження причіпом за 2010 рік; актом від 16.04.2025 року; довідкою від 16.04.2025; актом від 10.12.2025 про не проживання позивача за адресою АДРЕСА_2 . Водночас, на переконання представника відповідача ці докази не підтверджують факт спільного проживання позивача із спадкодавцем ОСОБА_2 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. Вказує, що будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт спільного проживання ОСОБА_1 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 позивач не надає. У матеріалах справи відсутні будь-які докази здійснення позивачем разом із спадкодавцем спільних витрат, наявності спільного бюджету, медичних документів про обстеження та лікування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, які б засвідчували реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а само лише надання заявником певної допомоги спадкодавцю за життя, не є достатньою підставою для встановлення факту спільного проживання. На підставі наведеного просила відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.
Правом на подачу відповіді на відзив позивач не скористався.
Ухвалою суду від 17 лютого 2026 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті. Окрім того, задоволено клопотання представника позивача - адвоката Багмет Н.М. про виклик свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Також, задоволено клопотання представника відповідача Сюкало Ю.П. про витребування доказів та витребувано у відділі обслуговування громадян №7 (сервісному центрі) Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області інформацію про те, чи призначалася житлова субсидія на квартиру АДРЕСА_3 , а разі підтвердження такої витребувано інформацію на які періоди була призначена субсидія, на яку кількість осіб та витребувано копії підтверджуючих документів.
В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Багмет Н.М. позовну заяву підтримали у повному обсязі з підстав наведених у ній, просили її задовольнити.
Представник відповідача Сюкало Ю.П. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, вважає що позивачем не доведено факту проживання однією сім`єю із ОСОБА_2 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її двоюрідною сестрою та підтвердила факт того, що остання спільно проживала у незареєстрованому шлюбі із позивачем у справі ОСОБА_6 з 2007 року за адресою: АДРЕСА_1 . Вони разом вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувалися та турбувалися один про одного, разом вирішували питання життєзабезпечення їхньої сім`ї, проводили дозвілля, святкували родинні свята, відпочивали, подорожували. Вказала, що вона неодноразово була в них вдома, в тому числі на святкуванні родинних свят. Її сестра ОСОБА_2 та ОСОБА_6 були вінчані за християнським звичаєм. Свідок ОСОБА_5 вказала, що вона завжди вважала ОСОБА_7 чоловіком своєї двоюрідної сестри - ОСОБА_2 та не має жодних претензій на спадкове майно, що залишилось після смерті останньої. Вважає, що вказане майно після смерті сестри повинен успадкувати саме чоловік останньої - ОСОБА_1 . 
В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 вказала, що вона тривалий час перебувала у дружніх стосунках та тісно спілкувалася із родиною ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останні разом проживали як чоловік і дружина. У період спільного проживання вони вели спільне господарство, робили ремонт, купували продукти, побутові речі, техніку, піклувалися один про одного. Вказала також, що ОСОБА_2 власних дітей ніколи не мала, тому вона постійно піклувалась про дітей ОСОБА_1 від його попереднього шлюбу та про онуків останнього. Також в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 надала суду для огляду роздруковані фотографії та фотосвітлини в електронному вигляді на планшеті, на підтвердження факту спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім`єю, зокрема проводження ними спільного дозвілля та фото з їх вінчання.
Заслухавши доводи сторін, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом ч.1 ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до положень ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Тлумачення ч.1 ст.293 ЦПК України свідчить, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, з метою підтвердження наявності або відсутності таких фактів.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Правовідносини, які склались між сторонами, регулюються п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, відповідно до якої, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Як зазначив в поданому позові позивач ОСОБА_1 , починаючи з 2007 року він почав спільно проживати однією сім`єю, як жінка та чоловік без реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , у належному останній домоволодінні.
Із копії свідоцтва про вінчання вбачається що 20 жовтня 2007 року здійснено таїнство вінчання над ОСОБА_1 та ОСОБА_8 (а.с.9).
Позивач стверджує, що за бажанням дружини в свідоцтві про вінчання було вказано її дошлюбне (родове) прізвище - « ОСОБА_9 ».
Матеріалами справи підтверджується, що дошлюбне прізвище ОСОБА_2 було « ОСОБА_9 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 про те, що 23.07.1977 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було зареєстровано шлюб. Прізвище нареченої після державної реєстрації шлюбу було змінено на « ОСОБА_12 » (а.с.26). 
Із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.27).
Як вбачається з копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 13.02.2000 року на ім`я ОСОБА_1 , останній з 29.11.1985 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.5-6).
З акту обстеження житла, складеного 10.12.2025 року мешканцями будинку АДРЕСА_4 , посвідченого головою ОСББ Ю.С. Зайченко вбачається, що, в тому числі, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак за вказаною адресою фактично тривалий час не проживає (а.с.14).
З акту про підтвердження фактичного місця проживання, складеного мешканцями АДРЕСА_1 , посвідченого 16.04.2025 року головою квартального комітету № 19 Смілянської міської ради Пляченко О.В., вбачається що ОСОБА_1 з 2007 року фактично проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_2 та вів з нею спільне господарство до дня смерті останньої, - до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12). Вказане також підтверджується довідкою № 034727, виданою головою квартального комітету № 19 Смілянської міської ради Пляченко О.В. (а.с.11).
З листа завідувача Смілянської державної нотаріальної контори № 142/02-14 від 10.02.2026 року вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_1 , на підставі поданої заяви була заведена спадкова справа 233/2025.
В ході розгляду справи судом встановлено, що між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 2007 року склались фактичні шлюбні й сімейні стосунки з відповідним розподілом прав та обов`язків, як чоловіка і жінки. Означені обставини підтверджуються також показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , оглянутими в судовому засіданні фото світлинами, на яких зображено ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які разом проводять час та святкування, зокрема фото їх вінчання. 
Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд встановлює факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.
Статтею 1 СК України визначаються засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.
Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.
Відповідно до ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.
Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.
Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.
Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.
Водночас, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно, права спадкування.
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.
Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.
Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.
Надані позивачем докази є належними та допустимими, з точки зору закону, його проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , наявності спільного побуту, спільних друзів, спільного відпочинку, придбання ними необхідних предметів побуту та ведення спільного господарства.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.
За змістом ст.ст.77- 79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції " роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Як встановлено при розгляді справи, встановлення факту спільного проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу дасть заявнику підстави для звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування по закону як спадкоємця 4-ї черги, оскільки він проживав разом із ОСОБА_2 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.
Під час розгляду справи суду не надано доказів про наявність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , при цьому суд наголошує, що свідок ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні підтвердила, що доводиться двоюрідною сестрою спадкоємцю ОСОБА_2 , заявила про відсутність намірів приймати спадщину після смерті останньої.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у період з 2007 року до дня смерті останньої, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 не суперечить чинному законодавству України і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.
Позивач в письмовому порядку звертався до державного нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, отримав письмову відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні документи, що б підтверджували його родинні зв`язки зі спадкодавцем.
Як вбачається з повідомлення нотаріуса Смілянської державної нотаріальної контори № 142/02-14 від 10.02.2026 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 до Смілянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся лише позивач ОСОБА_1 , на підставі поданої заяви була заведена спадкова справа 233/2025, інших спадкоємців немає.
Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 є обґрунтованою, оскільки факт спільного проживання вказаних осіб знайшов своє підтвердження та був доведений належними доказами, у зв`язку з чим позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.
За таких обставин суд приходить до беззаперечного висновку, що невизнане право позивача підлягає захисту в судовому порядку.
На стягненні судових витрат із відповідача, які складаються із судового збору в сумі 1331 грн. 20 коп., позивач не наполягав.
На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 256, ст. 10, 11, 12, 13, 60, 76-81, 141, 213-215, 259, 263-265ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в:
Позов ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем - задовольнити повністю.
Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 2007 року проживав однією сім`єю із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , без реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 04 травня 2026 року. 

Учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ;
відповідач - Смілянська міська рада Черкаської області, адреса: вул. Незалежності, буд. 37, м. Сміла, Черкаський район, Черкаська область, код ЄДРПОУ- 25874705.

Головуючий: В. В. Волосовський