Справа №534/2189/25
Провадження №2/534/876/25

РІШЕННЯ 
Іменем України
05 червня 2026 року м. Горішні Плавні
Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області в складі: 
головуючого судді Малюк М.В.,
за участю:
секретаря судового засідання Савченко Я.О., 
учасники справи не з`явилися,

розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
1.ТОВ «Бізнес позика» (далі - позивач) звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі - відповідач) заборгованість за кредитним договором №347872-КС-002 від 21.12.2021 у сумі 48 102,59 грн, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн.
1.1.Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21.12.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №347872-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний одноразовим ідентифікатором, у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Зокрема, позивач 21.12.2021 направив відповідачеві пропозицію (оферту) укласти Договір №347872-КС-002 про надання кредиту, в цей же день відповідач прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення кредитного договору на умовах, визначених в оферті.
1.2.ТОВ «Бізнес Позика» направлено ОСОБА_1 , через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-3072 за номером телефону НОМЕР_1 (який зазначила позичальник в анкеті в особистому кабінеті), який боржником було введено / відправлено. Таким чином, 21.12.2021 між сторонами укладено договір №347872-КС-002 про надання кредиту. На підставі цього договору відповідачці видано кредитні кошти в сумі 25 000,00 грн строком на 24 тижні зі сплатою процентів у розмірі 0,86470000%. 
1.3.У зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою зобов`язання, станом на 08.08.2025 виникла заборгованість у сумі 48 102,59,00 грн, яка складається з: 22 668,12 грн – заборгованості за наданим кредитом, 24 575,25 грн – загальний залишок заборгованості за відсотками, 859,22 грн – заборгованість за комісією.
2.У відповідності до статті 278 ЦПК України 17.11.2025 через ЄСІТС «Електронний суд» представник відповідача - адвокат Струць Т.І. подала відзив на позовну в заяву, в якому просила відмовити позивачеві в задоволенні позовних вимог. 
Основні заперечення відповідача проти позову:
- позивач звернувся до суду з зазначеним позовом після спливу строку позовної давності;
- комісія є нікчемною і не може бути включена до заборгованості;
- розрахунок заборгованості наданий позивачем є недопустимим;
- позивачем не надіслано відповідачеві вимоги про погашення заборгованості.
Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи
3.08.10.2025 Горішньоплавнівським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою відкрите провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів щодо надання кредиту. Учасникам справи встановлено строки подання заяв по суті спору. Зокрема, позивачу п`ятиденний строк для подання відповіді на відзив з дня вручення відзиву на позов. 
4.28.10.2025 на виконання ухвали суду в частині витребування доказів, АТ КБ «Приват Банк» надав витребувану інформацію. 
5.Відповідно положень статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
6.Суд зазначає, що відзив на позовну заяву позивач отримав 14.11.2025, на підтвердження чого свідчить квитанція №5070601 про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету користувача ЄСІТС, тож останній день строку подання відповіді на відзив для позивача спливає 19.11.2025. Однак відповідь на відзив позивач надіслав суду лише 26.11.2025, тобто із пропуком установленого судом строку. Зважаючи, що позивач не зазначив причини пропуску строку відповіді на відзив та доказів поважності причин не подав, суд не вбачає правових підстав для поновлення відповідного строку, застосовує положення статті 126 ЦПК України та залишає цю заяву позивача без розгляду.
7.16.02.2026 Горішньоплавнівським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання представника відповідача - Струць Т.І. про участь у судовому, призначеному на 18.02.2026 о 13 год 00 хв, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
8.Однак у призначену судом дату, а також на наступні судові засідання, на які неодноразово суд відкладав судовий розгляд справи за клопотаннями прдставника відповідача, ані відповідач, ані його представник, не з`явилися. 
9.На судове засідання, відкладене судом на 05.06.2026, сторони не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.
9.1.Представником позивача подане клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.
9.2.Відповідач та його представник про причини неявки не повідомили, поважності причин неявки суд не вбачає, відповідач скориставсяправом відзиву на позовну заяву. 
10.У відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 
Фактичні обставини, встановлені Судом
11.Суд дослідив матеріали справи, встановив, що 21.12.2021 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено кредитний договір №347872-КС-002 про надання кредиту (далі - кредитний договір). Кредитний договір укладено шляхом обміну електронними повідомленнями в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства. 
12.Відповідно до пункту 1 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 25 000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку й на умовах, визначених правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» та договором про надання кредиту.
13.Істотні умови договору такі.
13.1.Строк кредиту: 24 тижні.
13.2.Процентна ставка: фіксована, 0,86470000 % у день.
13.3.Комісія за надання кредиту: 3 750,00 грн.
13.4.Загальний розмір наданого кредиту: 25 000,00 грн.
13.5.Строк дії договору до 07.06.2022.
14.Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 54 960,00 грн.
15.Орієнтовна реальна річна процентна ставка 3584,96 процентів. 
16.Згідно з пунктом 2 договору, протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі – проценти за користування кредитом) нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявний на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.
17.Позичальник підтверджує, що: "він ознайомлений з договором про надання кредиту та правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, обсяг зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх та, відповідно, укладає договір" (пункт 7 Договору).
18.Згідно з пунктом 10 кредитного договору, підписанням цього договору позичальник підтверджує, що до укладання договору отримав від кредитодавця інформацію надання якої передбачені законодавством України, зокрема, передбачену статтю 9 Закону України «Про споживче кредитування», паспортом споживчого кредиту, частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також примірник Правил (у формі електронного документа), що розміщені на сайті кредитодавця.
19.Факт отримання відповідачкою кредитних коштів, передбачених кредитним договором, підтверджується випискою по картковому рахунку, наданою АТ КБ "Приват Банк", зокрема листом від 21.10.2025 № 20.1.0.0.0/7-251017/34778. 
20.З наданого позивачем детального розрахунку боргу за договором від 21.12.2021 №347872-КС-002 убачається, що проценти за користування кредитом позичальником нараховано в межах строку дії договору, зокрема з 21.12.2021 до 05.06.2022 (див. пункт 13.1,15 цього рішення).
21.Згідно з цим розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором складає 48 102,59,00 грн, зокрема включає в себе: 22 668,12 грн – за тілом кредиту, 24 575,25 грн – за відсотками, 859,22 грн – за комісією.
Норми права, які застосовані Судом. 
22.Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
23.До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2 статті 1054 ЦК України).
24.Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина 3 статті 1054 ЦК України).
25.Між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на основі кредитного договору, що врегульовано статтею 1054 ЦК України.
26.Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (стаття 1054 ЦК України).
27.Так згідно з вимогами статті 1 ЗУ «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит – вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (пункт 11 частини 1 статті 1).
Кредитодавець - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право надавати споживчі кредити;
Споживач - фізична особа, яка уклала або має намір укласти договір про споживчий кредит;
Споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту;
Споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункти 7, 9-11 ЗУ «Про споживче кредитування»).
28.Статтею 1056-1 ЦК України регулюються правовідносини з приводу процентів за кредитним договором, згідно з частинами 1-3 якої, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
29.Згідно з частиною 1 статті 1046 ЦК України, до якої відсилає законодавець у частині 2 статті 1054 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
30.Реальним (від лататинського res - річ) вважається договір, що є укладеним з моменту передачі речі або вчинення іншої дії. Для укладення реального договору необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між його сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача речі однією стороною іншій стороні або вчинення іншої дії. При визначенні реального договору суд посилається на позицію ОП КЦС ВС у постанові від 23.01.2019 у справі № 355/385/17.
31.Отже договір кредитний договір є реальним договором, тобто вважається укладеним з моменту передання позичальникові грошей.
32.Тому обов`язковою умовою укладення між сторонами кредитного договору має бути доведення факту передання кредитодавцем відповідачеві грошових коштів, що є предметом електронного кредитного договору, доданого позивачем до позову. 
33.З огляду на предмет доказування для позивача, зокрема факту реальності вимоги, тобто перерахування кредиторами кредитних коштів, ураховуючи вимогу про допустимість та належність доказів суд зауважує, що означений факт може бути підтверджений первинними документами, які містять обов`язкові реквізити (найменування особи (юридична або фізична), яка склала документ, назву документа, дату і місце його складання, зміст та обсяг операції, одиницю її вимірювання, підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу – ініціатора здійснення операції; найменування одержувача коштів, номер(и) рахунку(ів)).
34.Основними нормативними актами, які встановлюють вимоги до форми та змісту первинних документів в бухобліку є: Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV; положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.
35.За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
36.Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
37.Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
38.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (частина 1 статті 82 ЦПК України).
39.Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінка Суду
40.Суд застосував означені норми права, дослідив пояснення сторін у заявах по суті справи, оцінив наявні в матеріалах справи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, дійшов таких висновків.
41.Судом встановлено, що 21.12.2021 між позивачем та відповідачкою укладено електронний кредитний договір №№347872-КС-002. Договір укладено зі сторони позичальника шляхом його безпосереднього підписання відповідачкою електронним підписом.
42.Договір, укладений в електронній формі є таким, що укладений в письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
43.Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 №127/33824/19.
44.Висновки стосовно правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, зокрема, Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі №234/7159/20.
45.Згідно з вимогами статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
46.На підставі вказаного договору відповідачка отримала від позивача грошові кошти в сумі 25 000,00 грн, на підтвердження чого свідчить виписка по картковому рахунку, надана банком (див. пункт19 цього рішення) . 
47.Зокрема, виписка по рахунку відповідачки, надана АТ КБ «Приват Банк» на виконання ухвали суду про витребування доказів, свідчить, що 21.12.2021 позивач надав відповідачці кредитні кошти в сумі 25 000,00 грн, що передбачено договором.
48.Суд зазначає, що означена виписка містить усі необхідні реквізити первинного документа.
49.При вирішенні питання щодо реальності кредиту, суд застосовує висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц (провадження №61-3689св21). Так, Верховний Суд у цій справі зазначив, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
50.До того ж зауважую, що відповідачка не ставить під сумнів факт отримання нею кредитних коштів від позивача та в зазначеній в кредитному договорі сумі, а також не заперечує того факту, що не виконала свої зобов`язання за кредитним договором повернути кредит кредитодавцю. 
51.Зважаючи на це, суд зазначає про доведеність позивачем розміру заборгованості відповідача за кредитним договором, а також факту неповернення останньою кредиту позивачеві. 
52.Заборгованість по процентах за користування кредитом пред`явлена позивачем до стягнення та розрахована останнім у відповідності до умов кредитного договору, виходячи із суми боргу, з урахуванням процентної ставки за користування кредитом, що є фіксованою (див. пункт 13.2) та в межах строку виконання обов`язків із повернення кредиту, встановленого договором (див. пункти 13.1,13.5 цього рішення). Зважаючи на принцим диспозитивності, суд вирішує спір, зокрема стосовно розміру процентів за користування кредитом, у межах заявлених позивачем вимог. 
53.Суд не бере до уваги заперечення відповідача, стосовно неналежного розрахунку заборгованості, зважаючи на таке. 
53.1.Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, що передбачає обов`язок кожної сторони довести обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях
53.2.Відповідачка формально вказує про незгоду з розрахунком, наданим позивачем. Однак, доказів повернення кредиту або його частини не надає, в чому полягає незгода із наданим розрахунком не зазначає, контррозрахунку заборгованості не наводить.
54.При вирішенні питання про сплату комісії за обслуговування кредиту, суд, покликаючись на правові позиції Верховного Суду, які має застосовувати, доходить висновку на обгрунтованість вимоги позову і в цій частині.
55.Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 13 липня 2022 у справі №496/3134/19 дійшла таких висновків:
«10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення частин 1 і 2, 5 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Відповідно до частини 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту».
56.Умовами договору укладеного між сторонами, зокрема в пункті 2, визначено, що позичальник зобов`язаний сплачувати банку комісію за надання кредиту у сумі 3 750,00 грн (див. пункт 13.3 цього рішення). Підписанням договору без будь-яких застережень відповідачка підтвердила, що обізнана та погодилася з усіма умовами договору. 
57.З оглядну на це, суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо нікчемності комісії та невключення її до заборгованості.
58.Суд відхиляє зазначення відповідачки про те, що позов подано з порушенням позовної давності, зважаючи на таке.
59.Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.
60.Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.
61.Частиною 5 статті 261 ЦК України визначено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
62.Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (№64/2022) в Україні було запроваджено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб. У подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався, триває наразі.
63.15.03.2022 Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану»(№ 2120-ІХ), відповідно до якого прикінцеві та перехідні положення ЦК України доповнені пунктом 19. Згідно з цим пунктом, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
64.Пункт 19 розділу виключено на підставі Закону № 4434-IX від 14.05.2025, який набув чинності 04.09.2025.
65.Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором від 21.12.2021 (пункт 11 цього рішення), яким визначено строк повернення - 24 тижні, перебіг якого розпочався з дня, що слідує за днем надання кредиту (пункти 13.1,47 цього рішення), строк виконання зобовязань за яким, з урахуванням вимог частини 4 статті 254 ЦК України, спливає 21.06.2022.
66.Позов подано позивачем 21.08.2025, у період зупинення перебігу позовної давності (див. пункт 63 цього рішення).
67.Відтак, виходячи з вищенаведених положень матеріального закону, до спірних правовідносин позовна давність не застосовується.
68.Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
69.Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості.
70.Суд наголошує, що відповідачкою зі своєї сторони та у встановленому цивільним процесуальним законом порядку (статті 81, 83 ЦПК України) не надано суду доказів, які б підтверджували належне виконання нею кредитних зобов`язань або спростовували суму заборгованості перед позивачем або позовні вимоги взагалі, контррозрахунку заборгованості також не надано.
71.Зважаючи на викладеге, суд доходить переконання, що позовні вимоги треба задовальнити, з відповідачки на користь позивача стягнути заборгованість за кредитним договором №347872-КС-002 від 21.12.2021 у сумі 48 102,59,00 грн, яка складається з: 22 668,12 грн – заборгованості за кредитом, 24 575,25 грн – заборгованості за відсотками, 859,22 грн – заборгованості за комісією.
72.Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положень статті 141 ЦПК України. 
73.Керуючись ст ст. 12, 81, 89, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

1.Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, – задовольнити.
2.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за договором №347872-КС-002 від 21.12.2021 у загальному розмірі 48 102 (сорок вісім тисяч сто дві) грн 59 (п`ятдесят дев`ять).
3.Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 (сорок) коп.
4.Рішення суду набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
5.Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

Повне найменування позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», ЄДРПОУ 41084239, адреса: 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411.
Повне ім`я відповідача: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя Марина МАЛЮК