Справа № 734/5726/25
Провадження № 2/734/458/26

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

07 травня 2026 року	  	селище Козелець	

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді - Бараненка С.М.,
за участю:
секретаря судових засідань - Чумак Н.М.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - адвоката Лущик О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні зали суду в с-щі Козелець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, Чернігівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту батьківства, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, Чернігівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту батьківства.
Позов обґрунтований тим, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала у фактичних шлюбних відносинах та проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Від цих шлюбних відносин у них народилась донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У свідоцтві про народження спільної доньки, відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу, зі слів матері, так як у шлюбі вони не перебували. Незважаючи на те, що спільної заяви батьків не було, сам факт батьківства ОСОБА_3 ніколи не заперечувався.
Позивач разом із чоловіком ОСОБА_3 вели господарство, мали спільний бюджет та спільні витрати, складали плани на майбутнє, тобто їх відносини можна охарактеризувати, як такі, що мають чоловік та дружина. Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.03.2024 року по справі № 748/947/24 встановлено юридичний факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 2003 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Факт визнання батьківства та утримання ОСОБА_3 їх дитини підтверджується довідкою, виданою виконкомом Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 2/53 від 09.05.2025 року та заявою мешканців с. Ладинка від 22.05.2025 року, де йдеться мова про те, що вони проживали з 2003 року та вели спільне господарство мають спільну дочку - ОСОБА_4 2007 р.н., яка знаходилась на утримані ОСОБА_3 .
Батько, ОСОБА_3 , мав теплі і довірливі стосунки з донькою, він ніколи не заперечував батьківство щодо ОСОБА_4 , виконував свої батьківські обов`язки та цікавився життям дитини.
Їх спільна знайома, ОСОБА_5 , в своїй письмовій заяві повідомила, що позивач та ОСОБА_3 «перебували у цивільному шлюбі, вели спільне господарство з 2003 року. Також виховували спільну дитину ОСОБА_4 , 2007 р.н.».
Після військового нападу російської федерації на Україну та оголошення військового стану ОСОБА_3 був призваний на військову службу у військову частину НОМЕР_1 .
ОСОБА_3 , старший стрілець-оператор стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність загинув під час захисту Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі населеного пункту Старомайорське Волноваського району Донецької області, про що повідомлено сповіщенням № 56 сім`ї померлого (загиблого) військовослужбовця від 27.10.2025 року.
Висновком експерта № СЕ-19/105-25/8997-БД від 20.08.2025 встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є рідною донькою зниклого безвісті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В ОСОБА_3 залишився син від іншого шлюбу ОСОБА_2 , в постанові про встановлення особи від 24.10.2025 року зазначено, що висновком експерта № СЕ-19/125-23/12779-БД від 22.11.2023 року встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є рідним сином зниклого безвісті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач ОСОБА_1 , просить в судовому порядку встановити юридичний факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому що встановлення вказаного факту надасть можливість отримати компенсацію, а саме одноразову грошову допомогу.
Оскільки відповідач - ОСОБА_2 , який також є рідним сином зниклого безвісти, має самостійне право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю батька і, відповідно, претендує на частину цієї допомоги, між сторонами виник спір щодо права на цю допомогу та її розподіл.
Таким чином, позивач переконана, що ОСОБА_4 має право на отримання згадуваної вище допомоги, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з цим позовом та просить встановити юридичний факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_4 загинув в районі населеного пункту Старомайорське Волноваського району Донецької області.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити з підстав вказаних у позові.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, заяв та клопотань від останнього на час розгляду справи до суду не надходило.
Представник відповідача - адвокат Лущик О.М. в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову та зазначила, що позов визнають.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство оборони України, в судове засідання явку свого представника не забезпечили, до суду через систему «Електронний суд» та в паперовому вигляді представником позивача подано письмові пояснення по справі у яких представник просить відмовити громадянці ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі з підстав вказаних у його поясненнях. 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, в судове засідання явку свого представника не забезпечили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, заяв та клопотань від останніх на час розгляду справи до суду не надходило.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Чернігівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання явку свого представника не забезпечили, до суду надійшла заява в якій третя особа просить розглядати справу без участі представника Чернігівського відділу ДРАЦС у Чернігівському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, заперечень по даній справі не мають та покладаються на розсуд суду.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебувала у фактичних шлюбних відносинах та проживала однією сім`єю із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Від цих фактичних шлюбних відносин у них народилась донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серії НОМЕР_2 від 04 квітня 2007 року, батько - ОСОБА_7 , мати - ОСОБА_1 .
У свідоцтві про народження ОСОБА_6 , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу, зі слів матері, так як у шлюбі вони не перебували, що підтверджує копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України відносно ОСОБА_6 .
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21.03.2024 року по справі № 748/947/24, встановлено юридичний факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 2003 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Факт визнання батьківства та утримання ОСОБА_3 дитини ОСОБА_6 підтверджується довідкою, виданою виконкомом Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 2/53 від 09.05.2025 року, заявою мешканців с. Ладинка від 22.05.2025 року, з якої вбачається, що позивач та ОСОБА_3 проживали з 2003 року та вели спільне господарство, мають спільну дочку - ОСОБА_4 , 2007 р.н., яка знаходилась на утримані ОСОБА_3 .
Факт спільного проживання та спілкування ОСОБА_3 з донькою ОСОБА_4 , підтверджують фото докази наявні в матеріалах справи.
Спільна знайома позивача та ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , в своїй письмовій заяві повідомила, що позивач та ОСОБА_3 перебували у цивільному шлюбі, вели спільне господарство з 2003 року, а також виховували спільну дитину ОСОБА_4 , 2007 р.н.
Після військового нападу російської федерації на Україну та оголошення військового стану ОСОБА_3 був призваний на військову службу у військову частину НОМЕР_1 .
ОСОБА_3 , старший стрілець-оператор стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність загинув під час захисту Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_4 в районі населеного пункту Старомайорське Волноваського району Донецької області, про що свідчить сповіщення № 56 сім`ї померлого (загиблого) військовослужбовця від ІНФОРМАЦІЯ_7 та копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серія НОМЕР_3 від 06.11.2025 року.
Висновком експерта № СЕ-19/105-25/8997-БД від 20.08.2025 встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є рідною донькою зниклого безвісті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Окрім ОСОБА_4 в ОСОБА_3 залишився син від іншого шлюбу - ОСОБА_2 , в постанові про встановлення особи від 24.10.2025 року зазначено, що висновком експерта № СЕ-19/125-23/12779-БД від 22.11.2023 року встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є рідним сином зниклого безвісті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Встановлення юридичного факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надасть позивачу ОСОБА_1 , можливість отримати компенсацію, а саме одноразову грошову допомогу у зв`язку з загибеллю (смертю) військовослужбовця ОСОБА_3 , який загинув в районі населеного пункту Старомайорське Волноваського району Донецької області під час виконання військового обов`язку.
Правовими нормами ч. 5 ст. 17 Конституції України визначено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Положення ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначають, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 ст. 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.
Згідно п. 4. ст. 16-1 вказаного Закону до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, в тому числі, батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті).
Згідно з ч. 6, 9 ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Міністерство оборони України є спеціально уповноваженим суб`єктом із питань призначення одноразової грошової допомоги. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 червня 2024 р. № 714).
Відповідно до пунктів 12, 20 Порядку одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 4 цього Порядку, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), у паперовій або електронній формі засобами електронної пошти заяву кожної повнолітньої особи, яка має право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги.
Так, з огляду на викладене з матеріалів справи вбачається, що в даному випадку наявний спір про право з сином загиблого ОСОБА_3 - відповідачем ОСОБА_2 , тому справа підлягає розгляду в порядку позовного провадження.
Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.
Відповідно до ст. 315 ЦПК України судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.
Згідно із частинами першою, другою статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.
Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.
Статтею 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.
Згідно із частиною першою статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Тобто, передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері.
В судовому засіданні встановлено факт того, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно ч. 1 ст. 189 Кодексу про шлюб та сім`ю України реєстрація встановлення батьківства провадиться на підставі спільної заяви батьків або судового рішення.
За положеннями ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяви осіб, зазначених у ст. 126 та 127 Сімейного кодексу України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження.
Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.
Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису.
Так, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що вимоги позовної заяви підлягають задоволенню, оскільки факт, про встановлення якого просить позивач, підтвердився дослідженими у судовому засіданні доказами та в іншому, окрім судового порядку, встановити такий факт позивач не має можливості.
Отже, виходячи з вищевказаного та з метою захисту прав та законних інтересів позивача, суд вважає, що наявні підстави для встановлення юридичного факту батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та внесення змін в актовий запис цивільного стану про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 02, свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 від 04.04.2007 року, видане Виконавчим комітетом Ладинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому в графі "відомості про батька" слід вказати: батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце народження: Україна, Чернігівська область, Чернігівський район, село Ладинка, громадянин України.
Керуючись ст. 125, 126, 128, 130, 134, 189 СК України, ст. 76-81, 315-319, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Міністерство оборони України, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, Чернігівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Чернігівському районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту батьківства, - задовольнити.
Встановити юридичний факт батьківства ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Внести зміни в актовий запис цивільного стану про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 02, свідоцтво про народження серія НОМЕР_4 від 04.04.2007 року, видане Виконавчим комітетом Ладинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, в якому в графі "відомості про батька" вказати: батько - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце народження: Україна, Чернігівська область, Чернігівський район, село Ладинка, громадянин України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:
на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;
на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається через Козелецький районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду.
Рішення в повному обсязі виготовлено 15 травня 2026 року.

Головуючий суддя Сергій БАРАНЕНКО