Єдиний унікальний номер: 448/2165/25 
Провадження № 2/448/143/26

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

22.06.2026 місто Мостиська
Мостиський районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді – Гіряк С.І.
за участі секретаря судового засідання – Рушеляк Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу
за позовом ОСОБА_1  (місце проживання: АДРЕСА_1 ) 
до
відповідача: ОСОБА_2  (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) 
вимоги позивача: про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
учасники справи – не з`явилися
ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та відповідача
1. Представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Лабик Р.Р. 22.10.2025 звернувся з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , в якій просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 387 169 (триста вісімдесят сім тисяч сто шістдесят дев`ять) гривень 34 коп. моральної шкоди заподіяної здоров`ю позивача внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
2. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.04.2025 року, приблизно о 06 годині 55 хвилин, відповідач ОСОБА_2 , керуючи фургоном марки «MERCEDES-Benz Sprinter 316», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням «Львів–Шегині» на 45 км + 400 м, неподалік м. Судова Вишня Яворівського району Львівської області, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із зустрічним сідловим тягачем марки «RENAULT Premium».
3. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 , яка була пасажиром фургона «MERCEDES-Benz Sprinter 316», отримала тяжкі тілесні ушкодження та була госпіталізована до ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «Перше територіальне медичне об`єднання м. Львова». З 05.04.2025 року по 23.06.2025 року та з 15.07.2025 року по 28.07.2025 року Позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «ВПТ. ЗЧМТ. Струс головного мозку. ЗХСМТ. Переломи поперечних відростків С7 білатерально. Перелом поперечного відростка L1, L2, L3 зліва. Переломи поперечних відростків L4 білатерально. Злам верхнього суглобового відростка L5 зліва. Тупа травма ОГК. Множинні злами ребер справа (2–8, 10). Забій правої легені. Правобічний згорнутий гемоторакс. Розрив діафрагми. Уламковий перелом c/3 діафіза лівої плечової кістки зі зміщенням. Множинний злам кісток тазу: краєвий злам крижової кістки зліва. Багатофрагментарний перелом лівої клубової кістки зі зміщенням. Переломо-вивих голівки лівої стегнової кістки». 
4. Доповнює, що за час лікування Позивачці було проведено численні оперативні втручання, зокрема: 05.04.2025 – дренування правої плевральної порожнини, закрита репозиція вивиху лівої стегнової кістки, накладання скелетного витягу; 11.04.2025 – закрита репозиція перелому діафіза плечової кістки з внутрішньою фіксацією; 17.04.2025 – відеоторакоскопія, видалення згорнутого гемотораксу; 22.04.2025 – торакотомія, декортикація легені, ушивання діафрагми; квітень – травень 2025 року – серія операцій з ревізії та санації інфікованої післяопераційної рани з використанням VAC-системи; 17.07.2025 – тотальна артропластика (ендопротезування) лівого кульшового суглоба.
5. Вказує, що за фактом ДТП Головним управлінням Національної поліції у Львівській області матеріали про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025140000000467. Згідно з висновком судово-медичної експертизи, проведеної в рамках кримінального провадження № 12025140000000467: «Пасажир фургона марки «MERCEDES-Benz Sprinter 316», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала струс головного мозку, переломи поперечних відростків 7-го шийного хребця білатерально, переломи поперечних відростків 1, 2, 3 поперекових хребців ліворуч, переломи поперечних відростків 4-го поперекового хребця білатерально, перелом верхнього суглобового відростка 5-го поперекового хребця ліворуч, переломи ребер праворуч 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, забій правої легені з правобічним згорнутим гемотораксом та розривом діафрагми, верхівковим пневмотораксом праворуч, уламковий перелом у середній третині діафіза лівої плечової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, крайовий злам крижової кістки ліворуч, багатофрагментарний перелом лівої клубової кістки зі зміщенням, переломовивих голівки лівої стегнової кістки, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення».
6. Зазначає, що 09.06.2025 року старшим слідчим ОВС ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області Пилипяком Р. С. складено обвинувальний акт, який затверджено прокурором Львівської обласної прокуратури та передано на розгляд до Мостиського районного суду Львівської області, яким прийнято вказаний обвинувальний акт до розгляду у справі № 448/996/25 (кримінальне провадження № 1-кп/448/162/25).
Вважає, що у результаті вищевказаної ДТП та її наслідків ОСОБА_1 було завдано шкоди, у зв`язку з чим виникло право на її відшкодування за рахунок Відповідача.
7. Доповнює, що станом на дату ДТП (05.04.2025) цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «MERCEDES-Benz Sprinter 316», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у АТ «СГ "ТАС"» (приватне) відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 223251869.
У зв`язку з чим керуючись положеннями Закону № 1961-IV, у жовтні 2025 року представник Позивача повідомив Страховика про настання страхового випадку та звернувся, у порядку, визначеному Законом № 1961-IV, із позовною заявою про стягнення страхового відшкодування. Серед заявлених Позивачем до відшкодування вимог містилися: 231 546,58 грн — страхове відшкодування витрат на лікування потерпілого; 25 066,66 грн — страхове відшкодування, пов`язане із тимчасовою втратою працездатності; 12 830,66 грн — страхове відшкодування моральної шкоди. Станом на сьогоднішній день рішення суду про стягнення зі Страховика належного Позивачці страхового відшкодування ще не прийнято. Проте вважає, що сума відшкодування моральної шкоди, яку зобов`язаний здійснити Страховик, є значно меншою, ніж та фактична, яку було завдано Позивачці, у зв`язку з чим Позивачка прийняла рішення про звернення до суду з позовом до водія транспортного засобу «MERCEDES-Benz Sprinter 316», реєстраційний номер НОМЕР_1 , про відшкодування решти розміру заподіяної моральної шкоди.
8. Вказує, що заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій є прямим причинним наслідком дорожньо-транспортної пригоди. Матеріалами кримінального провадження встановлено, що шкоду потерпілій було завдано саме джерелом підвищеної небезпеки, а не внаслідок непереборної сили чи умислу потерпілої. Відповідач, як власник джерела підвищеної небезпеки та як особа, яка заподіяла шкоду здоров`ю потерпілої, відповідно до вимог ст.ст. 1187, 1194 ЦК України, у тій частині, що не підлягає відшкодуванню страховою компанією як страховиком, є особою, відповідальною за завдану Позивачці шкоду.
9. В силу вимог ст. 1194 Цивільного кодексу України, вважає, що оскільки Відповідач застрахував цивільно-правову відповідальність водія забезпеченого транспортного засобу, на нього покладається додаткова (субсидіарна) відповідальність, яка настає у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди.
Вказує, що відповідно до п. 23.1 ст. 23 Закону України № 1961-IV, шкодою, заподіяною здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: 231 546,58 грн — витрати на лікування потерпілого; 25 066,66 грн — витрати, пов`язані із тимчасовою втратою працездатності. Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи, виходячи з розміру страхових виплат, належних Позивачці як відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю, розмір страхового відшкодування моральної шкоди, завданої Позивачці внаслідок ушкодження здоров`я за страховим випадком від 05.04.2025 року, становить 12 830,66 грн (231 546,58 грн + 25 066,66 грн) ? 5% = 12 830,66 грн.
10. З матеріалів справи вбачається, що шкоду здоров`ю Позивачці заподіяно внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, що жодною зі сторін не заперечується. Окрім цього, позивачка перебувала на стаціонарному лікуванні понад чотири місяці та проходить реабілітацію й досі, потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді переломів кісток тазу, ребер, плечової кістки та хребців, тілесні ушкодження, заподіяні Позивачці, відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, а з дня ДТП і дотепер Відповідач повністю знехтував своїми обов`язками, не надавши Позивачці жодної матеріальної чи моральної допомоги. 
11. Вказує, що для Позивачки моральна шкода обґрунтовується тим, що позивачка зазнала тяжких тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, включаючи численні переломи кісток тазу, ребер, плечової кістки та хребців, що призвело до тривалого стаціонарного лікування (понад чотири місяці) та подальшої реабілітації, що супроводжується значним фізичним болем і стражданнями. Також, внаслідок протиправної поведінки Відповідача, яка призвела до тяжких тілесних ушкоджень, Позивачка зазнала значних душевних страждань, які пов`язані з каліцтвом, тривалим періодом лікування, обмеженнями у повсякденному житті та впливом на її психологічний стан. Окрім цього, тілесні ушкодження, заподіяні Позивачці, відносяться до тяжких за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, що посилює глибину фізичних і душевних страждань Позивачки. Також за час лікування Позивачці було проведено численні складні операції, що є додатковим джерелом фізичних та моральних травм. Тривале лікування та реабілітація, а також наслідки травм призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків Позивачки, неможливості продовження активного громадського життя та зміни стосунків з оточуючими людьми. З дня ДТП і дотепер Відповідач повністю знехтував своїми обов`язками, не надавши Позивачці жодної матеріальної чи моральної допомоги. Така бездіяльність Відповідача посилює душевні страждання Позивачки, викликає відчуття несправедливості, безпорадності та глибокого розчарування, що негативно впливає на її психологічне відновлення та загальний емоційний стан. 
12. Вказує, що враховуючи те, що після ДТП Позивачка постійно лікувалася та продовжує своє лікування й надалі, сторона Позивача у своїй позовній заяві оцінила мінімальний розмір грошового відшкодування завданої їй моральної шкоди у сумі 400 000,00 грн. Проте, враховуючи частку моральної шкоди, яка має бути відшкодована за рахунок АТ «СГ "ТАС"» (приватне) (12 830,66 грн), вважає, що решта суми моральної шкоди, завданої Позивачці внаслідок її каліцтва та іншого ушкодження здоров`я в результаті дії джерела підвищеної небезпеки, яка підлягає відшкодуванню за рахунок Відповідача, становить 387 169,34 грн. 
Також зазначає, що розмір судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді першої інстанції, які Позивач очікує понести, становить 77 433,87 грн, що складає 20 % від суми позовних вимог.
13. Відповідач ОСОБА_2 відзиву на позов не надав.
ІІ. Позиція учасників справи
14. В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат Лабик Р.Р. не з`явився. В матеріалах справи міститься заява представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Лабик Р.Р., в якій він просить провести розгляд справи без їхньої участі.
15. В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. 29.01.2026 через систему «Електронний суд» ОСОБА_2 подав заяву, у якій просить розгляд справи провести без його участі через поганий стан здоров`я, встановлену інвалідність та запроваджений воєнний стан, вказавши, що вирішення спору покладає на розсуд суду. 
16. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому учасників справи неявка не перешкоджає розгляду справи без їх участі.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
17. Ухвалою суду від 27.10.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
18. Ухвалою суду від 30.01.2026 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Лабика Р.Р. про надання відповідачем відповідей на питання у формі заяви свідка.
19. Ухвалою суду від 30.01.2026 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
20. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Обставини справи, встановлені Судом
21. Судом встановлено, що в провадженні Мостиського районного суду Львівської області перебувають на розгляді матеріали кримінального провадження №12025140000000467 від 05.04.2025 (справа №448/996/25) про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України. 
22. З копії обвинувального акту від 09.06.2025 вбачається, що 05.04.2025 року, приблизно о 06 годині 55 хвилин, відповідач ОСОБА_2 , керуючи фургоном марки «MERCEDES-Benz Sprinter 316», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням «Львів–Шегині» на 45 км + 400 м, неподалік м. Судова Вишня Яворівського району Львівської області, грубо порушив вимоги Правил дорожнього руху, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення із зустрічним сідловим тягачем марки «RENAULT Premium» НОМЕР_2 із спеціалізованим причепом автовозом «Lohr Eurolohr» НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який в цей час рухався у зустрічному напрямку в межах своєї смуги.
Також в обвинувальному акті зазначено, що потерпілими від кримінального правопорушення є ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 .
23. З копії обвинувального акту вбачається, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачка ОСОБА_1 , яка була пасажиром фургона «MERCEDES-Benz Sprinter 316», отримала струс головного мозку, переломи поперечних відростків 7-го шийного хребця білатерально, переломи поперечних відростків 1, 2, 3 поперекових хребців ліворуч, переломи поперечних відростків 4-го поперекового хребця білатерально, перелом верхнього суглобового відростка 5-го поперекового хребця ліворуч, переломи ребер праворуч 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, забій правої легені з правобічним згорнутим гемотораксом та розривом діафрагми, верхівковим пневмотораксом праворуч, уламковий перелом у середній третині діафіза лівої плечової кістки зі зміщенням кісткових фрагментів, крайовий злам крижової кістки ліворуч, багатофрагментарний перелом лівої клубової кістки зі зміщенням, переломовивих голівки лівої стегнової кістки, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.
24. Внаслідок ДТП відповідачка ОСОБА_1 була госпіталізована до ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «Перше територіальне медичне об`єднання м. Львова». Згідно виписки №29699 ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «Перше територіальне медичне об`єднання м. Львова» з 05.04.2025 року по 23.06.2025 року позивачка ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом: «ВПТ. ЗЧМТ. Струс головного мозку. ЗХСМТ. Переломи поперечних відростків С7 білатерально. Перелом поперечного відростка L1, L2, L3 зліва. Переломи поперечних відростків L4 білатерально. Злам верхнього суглобового відростка L5 зліва. Тупа травма ОГК. Множинні злами ребер справа (2–8, 10). Забій правої легені. Правобічний згорнутий гемоторакс. Уламковий перелом c/3 діафіза лівої плечової кістки зі зміщенням. Множинний злам кісток тазу: краєвий злам крижової кістки зліва. Багатофрагментарний перелом лівої клубової кістки зі зміщенням. Переломо-вивих голівки лівої стегнової кістки, інфікована п/о торакотормна рана. Постінфарктний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІ стадія, 3 ступеня, КВР 4».
25. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого №60983 ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «Перше територіальне медичне об`єднання м. Львова» з 15.07.2025 року по 28.07.2025 позивачка ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з основним діагнозом «Перелом кульшової западини (ямки) консолідований із переломом задньої стінки лівої кульшової западини із зміщеням кісткових фрагментів», супутнє захворювання «Внутрішньосуглобний перелом голівки стегнової кістки із порушенням функції ходи, контрактура лівого кульшового суглоба. Перелом поперекового хребця, рівень не уточнений. Переломи поперечних відстростків С7 білатетерально. Перелом поперечного».
26. За час лікування Позивачці було проведено численні оперативні втручання, зокрема: 05.04.2025 – дренування правої плевральної порожнини по Бюлау, закрита репозиція вивиху лівої стегнової кістки, накладання скелетного витягу на ліву нижню кінцівку; 11.04.2025 – закрита репозиція перелому діафіза плечової кістки з внутрішньою фіксацією; 17.04.2025 – відеоторакоскопія, видалення згорнутого гемотораксу, часткової декортикації легені; 22.04.2025 – торакотомія, видалення гемотораксу, декортикація легені, ушивання діафрагми; квітень – травень 2025 року – серія операцій з ревізії та санації інфікованої післяопераційної рани з використанням VAC-системи; 17.07.2025 – тотальна артропластика (ендопротезування) лівого кульшового суглоба, що підтверджується виписками №29699 та №60983 ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «Перше територіальне медичне об`єднання м. Львова».
Крім того, до матеріалів справи долучені чеки про придбання медичних засобів.
27. Станом на дату ДТП (05.04.2025) цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією забезпеченого транспортного засобу марки «MERCEDES-Benz Sprinter 316», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована у АТ «СГ "ТАС"» (приватне) відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 223251869, що підтверджується роздруківкою з перевірки чинності полісу внутрішнього страхування.
V. Застосоване Судом законодавств та висновок Суду
28. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
29. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
30. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
31. Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
32. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
33. Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
34. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
35. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
36. В пункті 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
37. Положеннями ч.ч. 1-3ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
38. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості.
39. Таким чином розмір моральної шкоди не є конкретно визначеною сумою, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи.
40. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20, від 23 листопада 2022 року в справі № 686/13188/21 від 19 квітня 2023 року в справі № 336/10216/21.
41. За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання з компенсації моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою.
42. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 3, 4постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 р. № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
43. Згідно ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
44. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказує, що оцінка моральної шкоди за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (рішення у справі «Stankov v. Bulgaria» (Станков проти) від 12.07.2007 року).
45. ЄСПЛ у справі «Thoma v. Luxembourg» (Тома проти Люксембургу)» від 29.03.2001 року використав принцип, за яким сам факт визнання порушеного права є достатнім для справедливої сатисфакції.
46. При визначенні розміру моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Зміст понять «розумність» та «справедливість» при визначенні розміру моральної шкоди розкривається і в рішеннях ЄСПЛ, який виходить з принципу справедливої сатисфакції, передбаченої статтею 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях «Thoma v. Luxembourg» (Тома проти Люксембургу), «Caloc v. France» (Калок проти Франції) та «Niedbala v. Poland» (Недбала проти Польщі) ЄСПЛ дійшов висновку, що сам факт визнання порушеного права є адекватним засобом для згладжування душевних страждань і справедливої сатисфакції.
47. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18) виснувала, що моральною шкодою визначаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
48. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15.12.2020 року у справі № 752/17832/14-ц, провадження № 14-538цс19, зазначила, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
49. Згідно із ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
50. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
VI. Висновки Суду
51. Зважаючи на встановлені факти та вимоги зазначених правових норм, суд вважає, що з огляду на характер тілесних ушкоджень, їх виникнення в результаті дорожньо-транспортної пригоди внаслідок джерела підвищеної небезпеки, підставними є доводи представника позивача про заподіяння позивачці ОСОБА_1 моральної шкоди, на відшкодування якої відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, вона має право.
52. Так, очевидним для суду є те, що позивачка ОСОБА_1 внаслідок ДТП перенесла фізичний біль тривалого характеру, була вимушена проходити стаціонарне лікування з подальшою тривалою реабілітацією, впродовж якого почувалася незручно, дискомфортно, з необхідністю пристосовуватися до негативних умов існування (ліжковий режим, залежність від оточення, ускладнення пересування). Цілком очевидним є і тривожність, розгубленість, емоційний стрес, психологічний стан, страх перед автомобілями, а також ослаблення організму в цілому.
53. Підставними, на думку суду, є твердження позивача про заподіяння моральної шкоди, що полягає у порушенні її актуальних життєвих планів та життєвих зв`язків, погіршенні можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив, обмеженні у повсякденному житті та впливом на психологічний стан, неможливість продовження активного громадського життя, зміні стосунків з оточуючими людьми, необхідності залучення значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів задля подолання наслідків дорожньо-транспортної пригоди.
54. Також обґрунтованими є доводи позивача та її представника про те, що обов`язок щодо відшкодування моральної шкоди, яка була заподіяна ОСОБА_2 , в силу ст. ст. 1166-1167, 1187 Цивільного кодексу України, покладено саме на ОСОБА_2 , оскільки він керував транспортним засобом, тобто джерелом підвищеної небезпеки.
55. Окрім того, суд враховує, твердження позивача щодо позовних вимог про відшкодування АТ «СГ «ТАС» моральної шкоди у розмірі 12830, 66 грн. Така сума становить 5 % від матеріальної шкоди у розмірі 256613,24 грн, не відповідає засадам справедливості, та не є співмірною із понесеною ОСОБА_1 моральною шкодою, яка виразилася у тривалому стаціонарному лікуванні, тривалій реабілітації, позбавленні її звичайного ритму життя, можливості проводити час з рідними, а також стресі, постійній тривозі, глибокому розчаруванні, безпорадності, розгубленості.
Відповідач даного твердження не спростовував.
56. Також, при визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Будь яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь який її розмір може мати суто умовний вираз.
57. Таким чином, з огляду на встановлені обставини, аналізуючи суть самого порушення прав позивачки, враховуючи глибину моральних переживань та характер душевних страждань, яких зазнала потерпіла внаслідок ушкодження здоров`я, джерелом підвищеної небезпеки, емоційний стрес, перенесений у ході лікування фізичний біль, тривалий характер відновлення здоров`я та численні реабілітації (понад чотири місяці), а також те, що потерпілій завдані травми, які впливатимуть на її життєдіяльність в майбутньому,зважаючи також на стан здоров`я відповідача, якому встановлено ІІІ групу інвалідності, що у даному випадку відповідає за заподіяну моральну шкоду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, обґрунтованою, на думку суду, є моральна шкода в розмірі 200 000 гривень 00 копійок, що підлягає стягненню із відповідача.
58. Виходячи із меж заявлених позовних вимог та враховуючи встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково.
VІІ. Судові витрати
59. Виходячи з вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
60. При зверненні до суду із позовом позивач згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» була звільнена від його сплати, по справі позивачем заявлено вимогу майнового характеру з ціною позову в розмірі 387169,34 грн., котра була задоволена частково, а тому у зв`язку із задоволенням позову в дохід держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2000 грн. 12 коп. 
З цих підстав, керуючись статтями 2,4, 5,10-13,81,83, 141, 223, 247, 258-259,263-265, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, Суд,
У Х В А Л И В:
1. Позов ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки у розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень. 
3. В іншій частині позовних вимог відмовити.
4. Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в сумі 2000 (дві тисячі) гривень 12 коп.
5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду. 
6. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості щодо учасників справи:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ; 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Повний текст судового рішення складений та підписаний 02.07.2026.
Суддя Світлана ГІРЯК