Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2026 року        м. Рівне

Справа № 569/27176/25
Провадження № 33/4815/318/26

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І.
з участю:
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 
захисника – адвоката – Зражевського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 – адвоката Зражевського О.В. на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2026 року, -  ВСТАНОВИЛА:
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2026 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності ч. 2 ст. 172-13 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 17 000 грн.
З постанови суду слідує, що 17.11.2025 року о 22.05 екіпажем АЗОВ-0153 в м. Рівне по вул. Генерала Безручка 1б було зупинено автомобіль «LAND ROVER FREELANDER» військовий номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 - військовослужбовця за контрактом, головного сержанта військової частини НОМЕР_2 , який рухався із пасажиром ОСОБА_2 . Після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 намагався втекти, а при спробі його затримання чинилися перешкоди та опір працівникам поліції.
В ході перевірки встановлено, що транспортний засіб «LAND ROVER FREELANDER» військовий номер НОМЕР_1 у військовій частині НОМЕР_2 закріплений за командиром роти зв`язку командного пункту батальйону управління лейтенантом ОСОБА_3 (наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 27.10.2025№153), а головний сержант ОСОБА_1 не має посвідчення водія відповідної категорії.
В апеляційній скарзі адвокат Зражевський О.В. вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не надано належної оцінки зібраним у справі доказам, які, на думку апелянта, не підтверджують причетність ОСОБА_1 до інкримінованого адміністративного правопорушення.
Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю в діях довірителя складу адміністративного правопорушення.
Заслухавши доводи апелянта на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає відхиленню. 
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 172-13 КУпАП, адміністративним правопорушенням вважається, дії - незаконне використання військовою службовою особою транспортних засобів, споруд чи іншого військового майна, використання військовослужбовця для виконання завдань, не пов`язаних з військовою службою, а також інше зловживання владою або службовим становищем, вчинене з корисливою метою чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення ґрунтується на зібраних у справі доказах: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЛВР №970, копії наказу командира В/Ч НОМЕР_2 про введення в експлуатацію автомобільної (спеціальної) техніки та присвоєння військових номерних знаків, пояснень ОСОБА_1 , витягу з наказу командира В/Ч НОМЕР_2 від 13.07.2024 року №19 про призначення на посаду, довідки від 17.11.2015 року №4075 про проходження військової служби.
Згідно пояснень головного сержанта ОСОБА_1 , 17.11.2025 року близько 19.30 на службовому автомобілі «LAND ROVER FREELANDER» військовий номер НОМЕР_1 він виїхав з місця розташування військової частини НОМЕР_2 додому, оскільки проживає в м. Рівне. До м. Рівне головного сержанта ОСОБА_1 віз командир взводу забезпечення старший сержант ОСОБА_4 . Близько 20.00 старший сержант ОСОБА_4 доставив ОСОБА_1 за адресою м. Рівне вул. Генерала Безручка 16 та залишив автомобіль на парковці.
Пізніше головний сержант ОСОБА_1 вирішив з`їздити на АЗС «ОЛАС» на автомобілі «LAND ROVER FREELANDER» військовий номер НОМЕР_1 , щоб заправити автомобіль. Повертаючись з АЗС, помітив, що позаду їде патрульна поліція з увімкненим червоним проблисковим маячком. ОСОБА_1 одразу не зрозумів, що це сигнал для нього, щоб зупинитись, тому повернув до себе у двір, вийшов з автомобіля та пішов додому. Згодом повернувся і між ним та працівниками поліції виник конфлікт.
В ході проведення службової перевірки уповноваженими особами встановлено, що головний сержант військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 неналежним чином виконав вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного Статуту Збройних, зокрема, незаконно, без відповідних документів та посвідчення водія відповідної категорії використав службовий військовий транспортний засіб для особистих потреб, ймовірно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (відмовився від проходження освідування на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння).
За наведених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-13 КУпАП, а, відтак, підстав для скасування оскаржуваного рішення не вбачається.
Застосований місцевим судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення відповідає нормі закону і є мінімальним. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, - 
П О С Т А Н О В И Л А:
Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 15 січня 2026 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Рівненського
апеляційного суду Т.І.Збитковська