Справа № 296/7308/24
2-др/296/18/26 

ДОДАТКОВЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" квітня 2026 р. м.Житомир
Корольовський районний суд міста Житомира
в складі: головуючого - судді Пилипюк Л. М.
за участю секретаря судового засідання Клименко Е. В.,
представника позивачів адвоката Баньківського В. В.,
представника відповідача адвоката Дирдіної І. В. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивачів адвоката Баньківського Володимира В`ячеславовича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Полісся» про відшкодування шкоди,
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 10 березня 2026 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» про відшкодування шкоди задоволено частково.
16 березня 2026 року до Корольовського районного суду м. Житомира надійшла заява представника позивачів адвоката Баньківського В. В. про ухвалення додаткового рішення. Заява обґрунтована тим, що відповідно до протоколів погодження гонорару за юридичні послуги та актів приймання-передачі юридичних послуг кожен з позивачів у цій справі поніс судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 гривень. Такі витрати позивачів відповідають критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їх розміру, відповідності обставинам справи з урахуванням її складності та необхідності вчинення процесуальних дій. На підставі наведеного представник позивачів просить ухвалити додаткове рішення у цій справі, яким стягнути з ТзОВ «Управляюча компанія «Полісся» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 по 15 000 гривень кожному.
Ухвалою від 19 березня 2026 року заяву про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду та призначено судове засідання.
20 квітня 2026 року до суду від представника відповідача адвоката Дирдіної І. В. надійшли письмові заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідача зазначає, що 1) заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу надійшла до суду з пропуском строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, адже подана до суду 16 березня 2026 року, тобто на 6 день після ухвалення рішення; 2) заява про ухвалення додаткового рішення подана неуповноваженою особою, оскільки до неї не додано доказів на підтвердження повноважень адвоката Баньківського В. В.; 3) надання професійної правничої допомоги позивачам документально не підтверджена, оскільки до заяви додано акти приймання-передачі юридичних послуг, підписані між позивачами та адвокатом Баньківським В. В. 13 лютого 2026 року, тобто до дати ухвалення рішення у справі; 4) до заяви не додано детального опису робіт, виконаних адвокатом; 5) до заяви не додано доказів на підтвердження понесення позивачами витрат на правничу допомогу. На підставі наведеного представник відповідача просить у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити.
Представник позивачів адвокат Баньківський В. В. у судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав, додатково суду повідомив, що при складанні актів приймання-передачі, які підписані між ним та позивачами, допущена описка в даті складання таких актів. Фактично акти приймання-передачі юридичних послуг були підписані 13 березня 2026 року, а не 13 лютого 2026 року.
Представник відповідача адвокат Дирдіна І. В. у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні заяви позивачів про розподіл витрат на професійну правничу допомогу з підстав, які наведені нею в письмових запереченнях.
Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов висновку, що слід ухвалити додаткове рішення, такого змісту.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Також приписи частини другої ст.141 ЦПК України передбачають, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
Таким чином, наведені процесуальні норми вказують на те, що при поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:
- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;
- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Суд установив, що рішення у цій справі ухвалено 10 березня 2026 року без участі сторін. У своїй заяві від 10 березня 2026 року справи представник позивачів адвокат Баньківський В. В. просив здійснювати розгляд справи за відсутності позивачів. У вказаній заяві представник позивачів також повідомив про намір подати до суду розрахунок понесених позивачами судових витрат на професійну правничу допомогу.
З урахуванням вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України докази понесення позивачами витрат на професійну правничу допомогу мали бути подані до суду протягом 5 днів, тобто до 15 березня 2026 року (день тижня - неділя). Відповідно до ч. 3 ст. 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Заява про ухвалення додаткового рішення надійшла до суду 16 березня 2026 року, тобто з дотриманням строку, встановленого ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, керуючись положеннями статей 134, 141 ЦПК України, кореспондується з її обов`язком подати суду докази на підтвердження розміру таких витрат.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Стороною позивачів в якості доказів понесених судових витрат на професійну правничу допомогу були надані такі докази:
1) копія договору про надання правової допомоги від 29 квітня 2024 року, який укладений між адвокатом Баньківським В. В. та ОСОБА_1 ; копія протоколу погодження гонорару за юридичні послуги від 29 квітня 2024 року, підписаний адвокатом Баньківським В. В. та ОСОБА_1 ; копія акту приймання-передачі юридичних послуг від 13 лютого 2026 року, підписаний адвокатом Баньківським В. В. та ОСОБА_1 
2) копія договору про надання правової допомоги від 29 квітня 2024 року, який укладений між адвокатом Баньківським В. В. та ОСОБА_2 ; копія протоколу погодження гонорару за юридичні послуги від 29 квітня 2024 року, підписаний адвокатом Баньківським В. В. та ОСОБА_2 ; копія акту приймання-передачі юридичних послуг від 13 лютого 2026 року, підписаний адвокатом Баньківським В. В. та ОСОБА_2 ;
3)копія договору про надання правової допомоги від 29 квітня 2024 року, який укладений між адвокатом Баньківським В. В. та ОСОБА_3 ; копія протоколу погодження гонорару за юридичні послуги від 29 квітня 2024 року, підписаний адвокатом Баньківським В. В. та ОСОБА_3 ; копія акту приймання-передачі юридичних послуг від 13 лютого 2026 року, підписаний адвокатом Баньківським В. В. та ОСОБА_3 ;
4) копія договору про надання правової допомоги від 29 квітня 2024 року, який укладений між адвокатом Баньківським В. В. та ОСОБА_4 ; копія протоколу погодження гонорару за юридичні послуги від 29 квітня 2024 року, підписаний адвокатом Баньківським В. В. та ОСОБА_4 ; копія акту приймання-передачі юридичних послуг від 13 лютого 2026 року, підписаний адвокатом Баньківським В. В. та ОСОБА_4 .
Суд зазначає, що за своїм змістом договори про надання правової допомоги від 29 квітня 2024 року, протоколи погодження гонорару та акти приймання-передачі, які укладені між адвокатом Баньківським В. В. та кожним з позивачів є ідентичними за змістом.
Так, відповідно до п. 5.1 Договору за надання правової допомоги клієнт сплачує адвокату гонорар, сума якого узгоджується сторонами протоколом погодження гонорару за юридичні послуги та актом приймання-передачі юридичних послуг, які є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до протоколу погодження гонорару за юридичні послуги від 29 квітня 2024 року адвокат ОСОБА_5 та позивачі погодили фіксовану суму гонорару за надані адвокатом послуги кожному з них. Вартість юридичних послуг за правову допомогу в підготовці, поданні до суду позовної заяви та розгляді Корольовським районним судом м. Житомира цивільної справи про стягнення шкоди, заподіяної залиттям квартири, кожному з позивачів становить 15 000 гривень. Факт надання адвокатом послуг підтверджується актом приймання-передачі юридичних послуг, який укладається поетапно по закінченню розгляду справи судами першої, апеляційної або касаційної інстанції, після ухвалення ними відповідного судового рішення.
Суд ураховує, що договори про надання правової допомоги, які укладені між позивачами та адвокатом, не містить розміру гонорару адвоката, форми його обчислення (фіксований, погодинна оплата, тощо), а також порядку здійснення розрахунків. Разом з тим, цими договорами визначено, що невід`ємними частинами договору є протоколи погодження гонорару та акти приймання-передачі юридичних послуг.
Наведене свідчить, що на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачі зобов`язані надати, зокрема, акти приймання-передачі юридичних послуг, якими фіксується факт надання адвокатом правничої допомоги та підтвердження кожного з позивачів факту отримання таких послуг адвоката, а також визначається порядок здійснення розрахунків між ними.
Суд ураховує, що стороною позивача надано копії актів приймання-передачі юридичних послуг від 13 лютого 2026 року. Відповідно до змісту вказаних актів вартість наданих адвокатом послуг становить 15 000 гривень, які клієнт зобов`язаний сплатити впродовж 30 днів після підписання цього акту.
Суд відхиляє доводи представника позивачів про те, що в актах приймання-передачі юридичних послуг допущено описку щодо дати його підписання, оскільки жодного документального підтвердження вказаній обставині суду не представлено. В разі виявлення описки сторона позивача не була позбавлена процесуальної можливості вчасно (до початку розгляду по суті) заявити про це та надати відповідні докази допущення описки (наприклад, виправлений акт, який підписаний позивачами). 
Таким чином, у суду відсутні підстави вважати, що відповідні акти приймання-передачі юридичних послуг були підписані між адвокатом та позивачами саме 13 березня 2026 року (як про це зазначає представник позивачів), а не будь-якою іншою датою. Ураховуючи стандарти доказування в цивільному судочинстві, обставини, які підлягають доказуванню, не можуть ґрунтуватись на припущеннях. 
Тягар доказування понесення витрат на правничу допомогу покладається на сторону, яка про це заявляє.
Досліджені судом докази дають підстави для висновку, що кожен з позивачів зобов`язався сплатити адвокату Баньківському В. В. 15 000 гривень до 13 березня 2026 року. Також суд ураховує, що навіть за умови підписання актів приймання-передачі юридичних послуг 13 березня 2026 року, то тридцятиденний строк розрахунку між позивачами та адвокатом станом на дату розгляду цього питання минув.
Однак, в матеріалах справи відсутні докази дійсного фактичного понесення позивачами відповідних витрат. Відсутність доказів факту розрахунку також підтвердив і адвокат Баньківський В. В. у судовому засіданні. 
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
В питанні надання доказів варта уваги позиція Верховного Суду у справі № 922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 28 травня 2024 року у cправі № 910/1757/22.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності витрат на правничу допомогу адвоката.
Суд ураховує, що в матеріалах справи відсутні докази оплати позивачами гонорару адвокату Банківському В. В. За відсутності документального підтвердження фактичного понесення позивачами судових витрат на правничу допомогу адвоката в цій справі суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви представника позивачів про ухвалення додаткового рішення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 270, 280-282 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні заяви представника позивачів адвоката Баньківського Володимира В`ячеславовича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Полісся» про відшкодування шкоди.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП – НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Позивач: ОСОБА_4 , РНОКПП – НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «Полісся», код у ЄДРПОУ – 40682529, адреса: м. Житомир, проїзд Академіка Тутковського, 15.

Суддя Корольовського районного суду
м. Житомира Лілія ПИЛИПЮК