УХВАЛА

03 липня 2026 року
м. Київ

справа № 456/2210/25
провадження № 61-4884ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про захист прав споживача,
ВСТАНОВИВ:
09 квітня 2026 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху, заявнику надано строк для усунення її недоліків.
Вказаною ухвалою заявлені  ОСОБА_1 у клопотанні про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарженняпідстави визнані неповажними, оскільки до касаційної скарги не додано доказів, які б підтверджували дату отримання копії постанови Львівського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року. 
Заявнику запропоновано надати належним чином засвідчені докази на підтвердження наведених цих обставин. 
14 травня 2026 року засобами поштового зв`язку  ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, а також заяву, в якій просить продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги у зв`язку з необхідністю витребування поштового повідомлення з відміткою про вручення судового рішення 11 березня 2026 року.
Ухвалою Верховного Суду від 05 червня 2026 року продовжено  ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги. Касаційний суд звернув увагу, що саме заявнику необхідно надати докази на підтвердження дати отримання ним постанови Львівського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року саме 11 березня 2026 року.
27 червня 2026 року засобами поштового зв`язку на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 квітня 2026 року  ОСОБА_1 подав заяву, у якій зазначає, що касаційна скарга відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, а докази, які підтверджують дату отримання копії постанови суду апеляційної інстанції, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України, подаються лише за наявності. Посилаючись на положення статей 14, 78, 272, 386 ЦПК України та Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, заявник вважає, що належний доказ отримання копії судового рішення (поштове повідомлення про вручення) зберігається в матеріалах судової справи, а тому відсутні підстави для покладення на нього обов`язку подавати відповідні докази. У зв`язку із цим просить визнати касаційну скаргу такою, що оформлена з додержанням вимог статті 392 ЦПК України, та вирішити питання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Таким чином, недоліки, вказані в ухвалі Верховного Суду від 23 квітня 2026 року, в установлений судом строк заявник не усунув.
Відповідне невиконання вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги унеможливлює вирішення питання про поновлення строку касаційного оскарження тавідкриття касаційного провадження у справі.
Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими, ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, №21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
За змістом статті 185 ЦПК України, якщо скаржник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається скаржнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.
Керуючись статтями 183, 185, 260, 393 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року у справі № 456/2210/25 вважати неподаною та повернути скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков