ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/3511/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Мачульського В.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадження) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРОЛ КОНТРАКТ» до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПЕТРОЛ КОНТРАКТ» (далі – ТОВ «ПЕТРОЛ КОНТАКТ», позивач) звернулося з позовом до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі - Західне МУ ДПС по роботі з ВПП, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.01.2026 №32/33-00-07-03.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працівниками ГУ ДПС у Хмельницькій області проведено фактичну перевірку АЗС з магазином, на якій здійснює свою господарську діяльність ТОВ «ПЕТРОЛ КОНТРАКТ», що розташована за адресою: Хмельницька обл., Хмельницький р-н, м. Хмельницький, вул. Вінницька, 2/2 за результатами якої складено пкт фактичної перевірки №25088/22-01/07-05/44800308 від 18.12.2025. У висновку акту перевірки зазначено, про встановлення порушення п.11 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: відсутність коду УКТ ЗЕД у фіскальному чеку РРО при продажу «Добропаливо». Позивачем було подано заперечення на акт перевірки. Рішенням комісії висновки, викладені в акті фактичної перевірки, залишено без змін, а заперечення без задоволення. На підставі акту перевірки Західним МУ ДПС по роботі з ВПП 19.01.2026 винесено податкове повідомлення-рішення №32/33-00-07-03, яким застосовано штраф в сумі 5100,00 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення позивачем оскаржувалось в адміністративному порядку, проте рішенням ДПС України від 18.03.2026 №6944/6/99-00-06-03-02-06 скаргу Товариства залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 19.01.2026 №32/33-00-07-03 – без змін. ТОВ «ПЕТРОЛ КОНТРАКТ» не погоджується з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, вважає його таким, що суперечить положенням чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню оскільки виключно у разі реалізації підакцизних товарів, визначених п. 215.1 ст.215 ПКУ, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі, зокрема, із застосуванням платіжних карток, зобов`язані проводити розрахункові операції через РРО та/або через ПРРО із використанням режиму програмування з зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а при роздрібній торгівлі алкогольними напоями – із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер). Проте, в період з 03.11.2025 до 14.12.2025 на АЗС, що експлуатуються ТОВ «ПЕТРОЛ КОНТРАКТ» і працюють під ТМ «WOG», в тому числі на АЗС де здійснювалась фактична перевірка, проводилась Благодійна акція «Добропаливо» відповідно до якої учасники придбавали послуги: «Добропаливо А-95-Євро5-Е0», «Добропаливо ДП-Євро5-В0», «Добропаливо Газ скраплений», «Добропаливо Грошовий внесок». Таким чином, під час періоду дії Благодійної акції «Добропаливо», а саме в момент купівлі/придбання фізичними особами послуги «Добропаливо» на АЗС, не здійснювалось безпосередньої реалізації підакцизного товару (пального), про що також додатково свідчить відсутність у таких фіскальних чеках зазначення об`єму пального в літрах. Відтак, твердження контролюючого органу зафіксоване в акті перевірки, щодо необхідності вказувати код УКТ ЗЕД у фіскальних чеках при реалізації послуги «Добропаливо», є необґрунтованим та безпідставним, а податкове повідомлення рішення прийняте на підставі такого акту – підлягає визнанню протиправним та скасуванню.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27.03.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.
Відповідач проти позову заперечив повністю. В обгрунтування своєї позиції зазначив, що доводи, наведені у позовній заяві жодним чином не спростовують висновків акту перевірки. Зазначає, що згідно з п.11 ст.3 Закону України №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями. Тобто, платник податку зобов`язаний під час проведення розрахункової операції щодо підакцизного товару використовувати відповідний реєстратор з вірним режимом програмування, що забезпечує відображення вказаних відомостей, у т.ч. код товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД. Також обов`язок зазначення коду УКТЗЕД у фіскальних чеках передбачений у п. 2 розд. ІІ та додатку 1 до Положення про форму та зміст розрахункових документів/ електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 із змінами та доповненнями.
Зазначає, що перевіркою встановлено факти проведення розрахункових операцій через РРО з порушенням використання режиму попереднього програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з кодами УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості, а саме: здійснено продаж «Добропаливо» (ДП-Євро5-В0)» без зазначення відповідних кодів товарної підкатегорії згідно з кодами УКТ ЗЕД. Назва позиції «Добропаливо А-95-Євро5-Е0» прямо відсилає до конкретного виду пального. Ціна цієї «послуги» чітко прив`язана до вартості 1 літра пального на стелі АЗС. Це свідчить про те, що об`єктом продажу є саме пальне, а не абстрактна «консультація». Позивач у власних Правилах акції зазначає, що вартість 1 одиниці «Добропаливо А-95-Євро5-ЕО» дорівнює вартості 1 л бензину А-95 на інформаційному табло. Таким чином, позивач сам проводить пряму аналогію між «послугою» та конкретним підакцизним товаром (пальним), код якого визначений ст. 215 ПК України. Твердження позивача про те, що «Добропаливо» є послугою інформаційного характеру, суперечить суті операції. Покупець, сплачуючи кошти на АЗС за позицію, що має назву марки пального, має намір придбати саме пальне (для потреб благодійності). Використання назв «Добропаливо Газ скраплений» або «Добропаливо ДП-Євро5-В0» без зазначення коду УКТ ЗЕД є порушенням порядку ведення розрахункових операцій, оскільки назва прямо вказує на підакцизний характер реалізованого активу.
На думку Західного МУ ДПС по роботі з ВПП, винесене податкове повідомлення-рішення від 19.01.2026 №32/33-00-07-03 про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в розмірі 5 100,00 грн. є повністю правомірним та таким, яке винесене з дотриманням усіх норм чинного законодавства, а тому не підлягає до скасування.
Інших заяв по суті справи від сторін на адресу суду не надходило. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.
Крім того, учасники справи не зверталися із окремими клопотаннями, оформленими відповідно до вимог статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України). Суд звертає увагу, що за змістом статті 162 КАС України у відзиві на позовну заяву відповідач викладає виключно заперечення проти позову, відзив не може містити будь-яких заяв чи клопотань, оскільки заяви та клопотання учасники справи подають окремо у письмовій формі із зазначенням підстав та з дотриманням інших вимог статті 167 КАС України. Тому заявлене у відзиві на позовну заяву клопотання про розгляд справи за участю сторін не підлягає вирішенню судом по суті.
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та дійшов таких висновків.
Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи те, що Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області на підставі статей 20, 80 Податкового Кодексу України та тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні на підставі п.69.27 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового Кодексу України (із змінами) з питань дотримання вимог Податкового Кодексу України, Кодексу законів про працю України, Законів України від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами), від 02 березня 2015 року №222-VІІІ «Про ліцензування видів господарської діяльності (із змінами), від 18 червня 2024 року №3817-IX «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами), Положення про проведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148 (із змінами) та інших нормативно-правових актів, що підлягають перевірці, відповідно до наказу від 11.12.2025 №5372-П «Про проведення фактичної перевірки» ТОВ «ПЕТРОЛ КОНТРАКТ» (ЄДРПОУ 44800308), направлень на перевірку від 11.12.2025 №7909, №7908, у період з 15.12.2025 по 18.12.2025 проведено фактичну перевірку АЗС за адресою: Хмельницька область, Хмельницький р-н, м.Хмельницький, вул.Вінницька, 2/2, де здійснює господарську діяльність ТОВ «ПЕТРОЛ КОНТРАКТ». 
За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки №25088/22-01/07-05/44800308 від 18.12.2025. 
Перевіркою встановлено порушення вимог п.11 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами та доповненнями).
ТОВ «ПЕТРОЛ КОНТРАКТ» через електронний кабінет платника податків подано заперечення на означений акт перевірки. Рішенням комісії висновки, викладені в акті фактичної перевірки, залишено без змін, а заперечення без задоволення.
На підставі даного акту перевірки Західним МУ ДПС по роботі з ВПП 19.01.2026 винесено податкове повідомлення-рішення №32/33-00-07-03, яким застосовано штраф в сумі 5 100,00 грн. 
Вказане податкове повідомлення-рішення оскаржувалось в адміністративному порядку, проте рішенням ДПС України від 18.03.2026р. №6944/6/99-00-06-03-02-06 скаргу Товариства залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 19.01.2026 №32/33-00-07-03 без змін. 
Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до пункту 75.1. статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
За правилами підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до пункту 80.1. статті 80 ПК України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Пунктом 80.2. статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (підпункт 80.2.2.).
Суд зауважує, що правомірність проведення фактичної перевірки контролюючим органом, позивачем не оскаржується.
Перевіряючи правомірність нарахування штрафних санкцій, суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (далі - Закон № 265/95-ВР) визначає правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг. Дія його поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Як встановлено судом та наведено вище по тексту, згідно висновків акту перевірки посадовими особами встановлено порушення позивачем вимог п. 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР.
Зі змісту вказаного акту, перевіркою встановлено не забезпечення використання режиму попереднього програмування найменування товарі (послуг), із зазначенням коду товару згідно з УКТЗЕД для підакцизних товарів, цін товарів (послуг) та обліку їх кількості. Порушено вимоги п. 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР.
Так, згідно п. 11 ст. 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.
Відповідальність за порушення вимог Закону № 265/95-ВР унормована розділом V цього Закону, зокрема, статтею 17.
Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах:
1) у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання:
100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;
150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення;
7) триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.
З наведеного слідує, що суб`єкти господарювання зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та видавати (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання розрахункової операції.
У постанові від 02.02.2023 року у справі № 500/6845/21 Верховний Суд виснував, що пункт 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР встановлює відповідальність за невиконання суб`єктом господарювання щонайменше одного з трьох обов`язків: 1) непроведення розрахункової операції через РРО; 2) проведення розрахункової операції через РРО, однак, на неповну суму покупки; 3) невидача відповідного (тобто такого, що відповідає вимогам щодо форми і змісту) розрахункового документа. Перші два обов`язки суб`єкта господарювання випливають зі змісту пункту 1 статті 3 Закону № 265/95-ВР, а третій з пункту 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР. Відповідно, наявність будь-якої з таких обставин (у сукупності або окремо) і утворює склад правопорушення.
Предметом доказування у справах, пов`язаних із притягненням суб`єкта господарювання до відповідальності на підставі пункту 1 статті 17 Закону № 265/95-ВР, є встановлення на підставі належних і допустимих доказів фактів, з якими контролюючий орган пов`язує допущення порушення суб`єктом господарювання вимог пункту 1 та/або 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР.
Суд зазначає, що Закон № 265/95-ВР окремим порушенням визначає проведення через РРО розрахункової операції без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості. Такий обов`язок суб`єкта господарювання випливає із пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР, і у випадку притягнення особи до відповідальності на цій підставі підлягають встановленню обставини наявності у розрахунковому документі, яким зафіксовано продаж підакцизного товару, означених вище реквізитів.
Форму та зміст розрахункового документа визначено Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, яке затверджене наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 року № 13.
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Положення № 13 фіскальний чек має містити такі обов`язкові реквізити: найменування суб`єкта господарювання (рядок 1); назва господарської одиниці - найменування, яке зазначене в документі на право власності або користування господарською одиницею і відповідає довіднику «Типи об`єктів оподаткування» та повідомлене ДПС формою 20-ОПП (рядок 2); адреса господарської одиниці - адреса, яка зазначена в документі на право власності чи користування господарською одиницею (назва населеного пункту, назва вулиці, номер будинку/офісу/квартири) та повідомлена ДПС формою 20-ОПП (рядок 3); для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- індивідуальний податковий номер платника ПДВ, який надається згідно з Кодексом; перед номером друкуються великі літери «ПН» (рядок 4); для СГ, що не є платниками ПДВ,- податковий номер або серія та номер паспорта / номер ID картки (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовились від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відповідну відмітку в паспорті), перед яким друкуються великі літери «ІД» (рядок 5); якщо кількість придбаного товару (обсяг отриманої послуги) не дорівнює одиниці виміру,- кількість, вартість одиниці виміру придбаного товару (отриманої послуги) (рядок 6); код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7); цифрове значення штрихового коду товару (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством, а у разі непередбачення - за бажанням платника) (рядок 8); цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 9); назва товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ (рядок 10); ідентифікатор еквайра та торгівця або інші реквізити, що дають змогу їх ідентифікувати (рядок 11); ідентифікатор платіжного пристрою (рядок 12); сума комісійної винагороди (у разі наявності) (рядок 13); вид операції (рядок 14); реквізити електронного платіжного засобу (платіжної картки), допустимі правилами безпеки платіжної системи, перед якими друкуються великі літери «ЕПЗ» (рядок 15); напис «ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» (найменування платіжної системи, платіжний інструмент якої використовується, код авторизації або інший код, що ідентифікує операцію в платіжній системі та/або код транзакції в платіжній системі, значення коду) (рядок 16); підпис касира (якщо це передбачено правилами платіжної системи), перед яким друкується відповідно напис «Касир» (рядок 17); підпис держателя електронного платіжного засобу (платіжної картки) (якщо це передбачено правилами платіжної системи) в окремих рядках, перед якими друкуються відповідно написи «Касир» та «Держатель ЕПЗ» (рядок 18); позначення форми оплати (готівкою, електронним платіжним засобом, у кредит, тощо), суму коштів за цією формою оплати та валюту операції (рядок 19); загальна вартість придбаних товарів (отриманих послуг) у межах чека, перед якою друкується слово «СУМА» або «УСЬОГО» (рядок 20); для СГ, що зареєстровані як платники ПДВ,- окремим рядком літерне позначення ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ у відсотках, загальну суму ПДВ за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкуються великі літери «ПДВ» (рядок 21); для СГ роздрібної торгівлі, що здійснюють реалізацію підакцизних товарів та зареєстровані платниками акцизного податку (СГ, що зареєстровані платниками іншого податку, крім ПДВ),- окремим рядком літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами), на початку рядка друкується назва такого податку (рядок 22). У реквізиті «Акцизний податок» його назва наводиться згідно з Кодексом. За потреби дозволяється використовувати скорочення; заокруглення (рядок 23); до сплати (рядок 24); фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, дату (день, місяць, рік) та час (година, хвилина, секунда) проведення розрахункової операції (рядок 25); QR-код, який містить у собі код автентифікації повідомлення (МАС) цього чеку, дату і час здійснення розрахункової операції, фіскальний номер касового чека / фіскальний номер електронного касового чека, суму розрахункової операції, фіскальний номер РРО / фіскальний номер ПРРО) (рядок 26); для касового чека, що створюється програмним реєстратором розрахункових операцій: позначку щодо режиму роботи (офлайн/онлайн), в якому створений касовий чек програмним реєстратором розрахункових операцій (рядок 27), контрольне число, сформоване в режимі офлайн (рядок 28); заводський номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ЗН». Заводський номер для програмних реєстраторів розрахункових операцій не зазначається (рядок 29); фіскальний номер реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН» або фіскальний номер програмного реєстратора розрахункових операцій, перед яким друкуються великі літери «ФН ПРРО» (рядок 30); напис «ФІСКАЛЬНИЙ ЧЕК» та графічне зображення найменування або логотипу виробника (рядок 31).
Пункти 4, 5 розділу ІІ Положення № 13 передбачають, що рядки 11-18 фіскального чека заповнюються у разі застосування під час проведення розрахунків з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) платіжного терміналу, з`єднаного або поєднаного з реєстратором розрахункових операцій. Рядки 15, 16, 18 фіскального чека повторюються відповідно до кількості електронних платіжних засобів, з використанням яких здійснюється оплата.
При цьому пункт 3 розділу І Положення № 13 визначає, що установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий.
За наслідками аналізу наведених вище норм, Верховний Суд у постанові від 02.02.2023 року у справі № 500/6845/21 виснував, що Закон № 265/95-ВР встановлює безпосередній зміст обов`язку суб`єктів господарювання і порядок його виконання, а Положення № 13 - форму його реалізації (форму і зміст документів, які є складовими звітності). За змістом норм Положення № 13 слід розрізняти недолік реквізиту у розрахунковому документі від відсутності відповідного реквізиту взагалі. У першому випадку дійсно неможливо стверджувати, що документ втрачає статус розрахункового, натомість, у другому випадку безпосередньо Положення № 13 вказує, що такий документ не прийматиметься як розрахунковий. Отже, відсутність такого реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання - платником акцизного податку, як назва податку, літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами) позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону № 265/95-ВР.
Про те, що відсутність такого обов`язкового реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання - платником акцизного податку, як код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону України № 265/95-ВР, зазначав Верховний Суд і в постановах від 19.02.2025 року у справі № 280/2619/24, від 21.02.2025 року у справі № 280/2615/24 тощо.
Зі змісту акта фактичної перевірки та доводів контролюючого органу, що наводились у відзиві на позовну заяву, претензії відповідача до змісту фіскального чеку, що формувався позивачем полягав у незазначені відповідних кодів товарної підкатегорії згідно з кодами УКТЗЕД при продажі «Добропаливо» (ДП-Євро5-В0).
Обов`язок зазначення коду УКТЗЕД у фіскальних чеках передбачений у п. 2 розд. II та додатку 1 до Положення про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 року №13 із змінами та доповненнями.
Процедуру ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД) визначає Порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №428. Зокрема, відповідно до пункту 2 УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.
Пояснення та перехідні таблиці до УКТЗЕД оприлюднюються на офіційному веб-сайті Держмитслужби. Форма рішення про визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та порядок його прийняття митними органами визначаються Мінфіном. На офіційному веб-сайті Держмитслужби оприлюднюються знеособлено рішення про визначення коду товару згідно з УКТЗЕД, опубліковуються методичні рекомендації та інші роз`яснення з питань класифікації товарів згідно з УКТЗЕД (пункти 14-16 вказаного вище Порядку).
На переконання відповідача, назва позиції «Добропаливо А-95-Євро5-Е0» прямо відсилає до конкретного виду пального. Ціна цієї «послуги» чітко прив`язана до вартості 1 літра пального на стелі АЗС. Це свідчить про те, що об`єктом продажу є саме пальне, а не абстрактна «консультація».
Спірним у даному випадку є ідентифікація проданого товару за категорією товару.
Відповідно до положень пп.14.1.145 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (ПК України) підакцизні товари (продукція) - товари за кодами згідно з УКТ ЗЕД, на які цим Кодексом встановлено ставки акцизного податку. 
При цьому, статтею 215 ПК України конкретизовано перелік підакцизних товарів та їх коди згідно з УКТ ЗЕД. 
Відповідно до п.215.1 ст.215 ПК України, до підакцизних товарів належать: 
- спирт етиловий, спиртові дистиляти, алкогольні напої, пиво (крім квасу «живого» бродіння); 
тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну; 
тютюнова сировина, тютюнові відходи; рідини, що використовуються в електронних сигаретах; 
пальне, у тому числі товари (продукція), що використовуються як пальне для заправлення транспортних засобів, обладнання або пристроїв з двигунами внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення, з двигунами внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з двигунами внутрішнього згоряння з кривошипно-шатунним механізмом та коди яких згідно з УКТ ЗЕД не зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 цієї статті (крім газу природного у газоподібному стані за кодом 2711 21 00 00 згідно з УКТ ЗЕД); 
автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів; електрична енергія. 
Форму та зміст розрахункового документа визначено Положенням ро форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, яке затверджене наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 (далі Положення №13). 
Згідно п.1 розділу ІІ Положення №13, фіскальний касовий чек на товари (послуги) (далі - фіскальний чек) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). 
Як уже було зазначено вище обов`язкові реквізити фіскального чека визначені п.2 розділу ІІ Положення №13, згідно якого фіскальний чек повинен містити зокрема код товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством). 
Згідно з ч. 1-2 ст. 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. 
В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. 
Таким чином, виключно у разі реалізації підакцизних товарів, визначених п. 215.1 ст.215 ПК України, суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі, зокрема, із застосуванням платіжних карток, зобов`язані проводити розрахункові операції через РРО та/або через ПРРО із використанням режиму програмування з зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а при роздрібній торгівлі алкогольними напоями – із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер). 
Поряд з цим суд зауважує, що в період з 03.11.2025 до 14.12.2025 на АЗС, що експлуатуються ТОВ «ПЕТРОЛ КОНТРАКТ» і працюють під ТМ «WOG», в тому числі на АЗС де здійснювалась фактична перевірка, проводилась Благодійна акція «Добропаливо» відповідно до якої учасники придбавали послуги: «Добропаливо А-95-Євро5-Е0», «Добропаливо ДП-Євро5-В0», «Добропаливо Газ скраплений», «Добропаливо Грошовий внесок». 
Водночас, публічний договір щодо проведення Благодійної акції «Добропаливо» (далі – Договір) містить, зокрема, визначення основних понять та термінів. 
Так, згідно п.1.5 розділу 1 Договору, Благодійна акція «Добропаливо» (надалі Акція) – спільна благодійна ініціатива Сторони-1 (ТОВ «ПЕТРОЛ КОНТРАКТ») та Благодійної організації … (надалі Благодійні організації), метою якої є збір цільової допомоги у формі коштів, які будуть перераховані на рахунки Благодійних організацій, у рівних частинах, в якості благодійної допомоги/пожертви для придбання останніми пального для волонтерів та представників здійснення волонтерами та представниками Благодійних організацій доставки медикаментів, виробів медичного призначення, медичного обладнання, техніки, технічних засобів, транспорту спеціального призначення, товарів першої необхідності, та інших товарів на деокуповані та прифронтові території, постраждалі внаслідок збройної агресії російської федерації та воєнних (бойових) дій в Україні. 
Відповідно до п.1.6 Договору, послуга/послуга «Добропаливо» - вчинення Стороною-1 дії, в т.ч. інформаційного, консультаційного характеру щодо надання можливості фізичним особам (Стороні-2) взяти участь у Акції, шляхом придбання Стороною-2 у Сторони-1 послуги «Добропаливо», згідно тарифів, визначних Стороною-1, для реалізації мети Акції. 
За п.4.2 розділу 4 Договору, Ціни (Тарифи) на Послуги за даним Договором є динамічними та визначаються в односторонньому порядку Стороною-1. 
Вартість одиниці Послуги визначається Стороною-1 з розрахунку вартості одиниці виміру пального (1літр) на стелі АЗС/АЗК Сторони-1 на момент здійснення оплати Послуги Стороною-2 або добровільна довільна сума грошових коштів, яку клієнт бажає перерахувати, у тому числі решта від покупки. 
Крім того, згідно п.3.3 розділу 3 офіційних правил Благодійної акції «Добропаливо» (далі – Правила), розміщених на офіційному сайті WOG, Учасниками є кожен, хто здійснить купівлю/придбання однієї або кількох послуг: «Добропаливо А-95-Євро5-Е0», «Добропаливо ДП-Євро5-В0»,»Добропаливо Газ скраплений», «Добропаливо Грошовий внесок» (далі –послуга/послуги «Добропаливо»). 
За п.4.1-4.2 розділу 4, в Акції беруть участь особи, які у Період проведення Акції у Місцях проведення Акції, здійснять купівлю/придбання послуги «Добропаливо» та розрахуються за покупку готівкою або банківською карткою на касі АЗС/АЗК або на терміналі самообслуговування WOG PAY BOX. Вартість послуги «Добропаливо» для досягнення мети Акції складає: 
- «Добропаливо А-95-Євро5-Е0» = 1 л Бензин автомобільний А-95- Євро5-Е0, що вказана на інформаційному табло (стелі) АЗС/АЗК в момент придбання послуги; 
- «Добропаливо ДП-Євро5-В0» = 1 л Паливо дизельне ДП-З-Євро5- В0 (літній або зимовий, залежно від сезону), що вказана на інформаційному табло (стелі) АЗС/ АЗК в момент придбання послуги; 
- «Добропаливо Газ скраплений» = 1 л Газу скрапленого відповідної марки (залежно від сезону), що вказана на інформаційному табло (стелі) АЗС/АЗК в момент придбання послуги; 
- «Добропаливо Грошовий внесок» = добровільній довільній сумі грошових коштів, перерахованих клієнтом, у тому числі решта від покупки. 
Відтак, під час періоду дії Благодійної акції «Добропаливо», а саме в момент купівлі/придбання фізичними особами послуги «Добропаливо» на АЗС, не здійснювалось безпосередньої реалізації підакцизного товару (пального), про що також додатково свідчить відсутність у таких фіскальних чеках зазначення об`єму пального в літрах. 
Таким чином, у фіскальних чеках (розрахункових документах), щодо купівлі/придбання «Добропаливо», код УКТ ЗЕД не вказується, оскільки чинне законодавство не зобов`язує зазначати код УКТ ЗЕД у фіскальному чеку для послуг, які не є підакцизними товарами. 
Дослідивши наявний в матеріалах справи фіскальні чеки №464853, №464946 та №465079 від 03.11.2025 засвідчують факт придбання покупцем послуги «Добропаливо» на суму, що еквівалентна обраному таким покупцем виду пального (1 л пального = 1 «Добропаливо»), як це передбачено вказаними вище умовами Публічного договору та офіційних правил Благодійної акції «Добропаливо», при цьому безпосереднього відпуску (реалізації) пального за такою операцією не відбувалось, відтак висновки перевіряючих про не зазначення у фіскальному чеку про незазначення відповідних кодів товарної підкатегорії згідно з кодами УКТЗЕД при продажі «Добропаливо», не дає підстав для висновку про порушення позивачем вимог Закону.
Більше того, суд враховує що по завершенню Благодійної акції «Добропаливо», ТОВ «ПЕТРОЛ КОНТРАКТ» здійснило перерахунок зібраних в рамках даної Благодійної акції коштів (4 546 064 грн), за виключенням податків та зборів, на рахунки Благодійної організації «Благодійного Фонду «Життєлюб», Благодійної організації «Благодійний фонд Сергія Притули», Благодійної організації «Благодійний Фонд «Відчуй», Благодійної організації «Благодійний Фонд «Перший добровольчий мобільний шпиталь ім. Миколи Пирогова» в рівних частинах, про що свідчать платіжні інструкції наявні в матеріалах справи.
Верховний Суд в постанові від 02.02.2023 року № 500/6845/21 сформулював правовий висновок, відповідно до якого за змістом норм Положення №13 слід розрізняти недолік реквізиту у розрахунковому документі від відсутності відповідного реквізиту взагалі. У першому випадку дійсно неможливо стверджувати, що документ втрачає статус розрахункового, натомість, у другому випадку безпосередньо Положення № 13 вказує, що такий документ не прийматиметься як розрахунковий. Отже, відсутність такого реквізиту у фіскальному чеку на товари (послуги), виданому суб`єктом господарювання - платником акцизного податку, як назва податку, літерне позначення, розмір ставки такого податку, загальна сума такого податку за всіма зазначеними в чеку товарами (послугами) позбавляє такий документ статусу розрахункового, відповідно, створення і роздрукування, а так само видача покупцеві документу з таким недоліком не може вважатися належним виконанням обов`язку, встановленого пунктом 2 статті 3 Закону №265/95-ВР.
Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення від 19.01.2026 №32/33-00-07-03щодо порушення позивачем п.11 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», яким застосовано штрафну санкцію в сумі 5 100,00 грн, є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені представником відповідача у запереченнях до позову, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію позивача, а останнім доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відтак, такі позовні вимоги підлягають задоволенню.
Щодо решти доводів сторін суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Щодо розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.
Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як слідує з матеріалів справи при зверненні до суду ТОВ «РОУДГЕБ» сплатило судовий збір в сумі 3 328,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №9598328795 від 20.03.2026.
Відтак за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Західне МУ ДПС по роботі з ВПП (яким винесено протиправне рішення) необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 328,00 грн.
Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРОЛ КОНТРАКТ» (43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Яремчука Назарія, будинок 1, код ЄДРПОУ 44106679) до Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (79026, Львівська область, місто Львів, вулиця Стрийська, будинок 35, код ЄДРПОУ 44045187) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 19.01.2026 №32/33-00-07-03.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕТРОЛ КОНТАКТ» судові витрати у розмірі 3 328,00 грн. (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий
Суддя В.В. Мачульський