Справа № 569/7061/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2026 року 

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді О. Левчука,
за участі секретаря судового засідання А. Бугайчук,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 
до Рівненської міської ради
про визнання права власності на кооперативну квартиру в майні подружжя в порядку спадкування
учасники справи у підготовче судове засідання не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Рівненської міської ради про визнання права власності на кооперативну квартиру в майні подружжя в порядку спадкування.
Позовну заяву мотивували тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 (копія про смерть додається), яка була дружиною ОСОБА_1 , (що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу за НОМЕР_1 від 01жовтня 1974 року та матір`ю ОСОБА_2 (до укладення шлюбу дівоче прізвище " ОСОБА_4 ", що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 10 квітня 1986 року. ОСОБА_3 на момент смерті була зареєстрована та проживала разом з чоловіком та донькою за адресою: АДРЕСА_1 . 12 вересня 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Сохацької О.В., про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , а саме - на частку в праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою від 20 вересня 2025 року приватний нотаріус Сохацька О.В. відмовила ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , через відсутність у спадкоємців документів, які підтверджують право власності спадкодавця на заявлене майно, необхідні для видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 49 Закону України « Про нотаріат».
Позивачі є спадкоємцями після померлої ОСОБА_3 , спадщину фактично прийняли, оскільки були зареєстровані та проживали разом із спадкодавицею за однією адресою. Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, до складу якого увійшла кооперативна трьохкімнатна квартира загальною площею 62,6 кв м, житловою площею 37,2 кв м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 3а життя спадкодавиця сплатила пайовий внесок за вказану квартиру в повному обсязі, проте, правовстановлюючих документів на квартиру не оформила, у зв`язку з чим позивачам було відмовлено постановою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже, оформити спадщину в нотаріальному порядку у позивачів немає можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на квартиру на ім`я спадкодавиці.
Ухвалою суду від 24.03.2026 прийнято до розгляду, відкрито загальне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.
Позивачі в судове засідання не з`явилися, від них надійшло клопотання про розгляд справи без їхньої участі, просять позов задовольнити.
Від відповідача ніхто в судове засідання не з`явився, у своєму відзиві від 07.04.2026 представниця Рівненської міської ради вказала, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розгляд справи проводити без участі представника.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Відділом ЗАГС м.Рівне 10.04.1986, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками вказані - ОСОБА_1 та  ОСОБА_3 .
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого Відділом ЗАГС м.Рівне 01.10.1974, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (після реєстрації шлюбу " ОСОБА_4 ") зареєстрували шлюб 01.10.1974.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого Відділом ДРАЦС Рівненського міського управління юстиції 18.05.2012, ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 18.05.2012, після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 змінила своє прізвище на " ОСОБА_8 ".
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції 17.06.2015,  ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи від 13.12.2024, виданої відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Рівненській області, ОСОБА_3 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , була знята з реєстрації 02.07.2015.
Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 82243352 від 18.08.2025, приватним нотаріусом Сохацькою О.В. зареєстровано спадкову справу № 74481260, номер у нотаріуса 49/2025, після смерті ОСОБА_3 .
Як стверджується довідкою № 66/01-16 від 17.03.2026, виданої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сохацькою О.В., позивачі є спадкоємцями після померлої ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, до складу якого увійшла кооперативна трьохкімнатна квартира загальною площею 62,6 кв м, житловою площею 37,2 кв м, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно постанови від 20 вересня 2025 року, приватний нотаріус Сохацька О.В. відмовила ОСОБА_9 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , через відсутність у спадкоємців документів, які підтверджують право власності спадкодавця на заявлене майно, необхідні для видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 49 Закону України « Про нотаріат».
Відповідно до ордеру на житлове приміщення в будинку житлово-будівельного кооперативу № 153 від 24.10.1986, ОСОБА_3 було надане право зайняти квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки № 83, виданої керівником ЖКБ 04.03.1987, ОСОБА_3 сплатила повний внесок за квартиру в сумі 9 186, 91 рублів станом на 19.11.1986.
Відповідно до довідки № 1090 від 03.03.2026, виданої КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" Рівненської міської ради, за ОСОБА_2 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) станом до 01.01.2013 КП "Рівненське міське бюро технічної інвентаризації" Рівненської міської ради не здійснювало державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна та вона не брала участь у приватизації житлового фонду м. Рівне, що також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 435489945 від 15.07.2025.
Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Так, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.
Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст.355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Частиною 1 ст. 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За змістом статті 392 ЦК України, право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.
Оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як спадкоємці за законом, які прийняла спадщину, не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса, а також усі позивачі не можуть визначити розміри належних їм часток у праві спільної сумісної власності на квартиру у зв`язку із смертю співвласниці квартири -  ОСОБА_3 та відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру на ім`я спадкодавиці,то звертаються до суду із позовом.
Слід вказати, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.
Без звернення спадкоємців до нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про право на спадщину збільшується ймовірність порушення прав інших осіб, спадкоємців за заповітом, спадкоємців, які прийняли спадщину.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування`у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Відповідно до частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст.19-1 Закону України «Про кооперацію» член житлово- будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу розпорядження квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. В разі викупу квартири, дачі, гаража, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно- будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна.
За положеннями ст. 15 Закону України «Про власність» (який діяв до набрання чинності ЦК України 2003 року) член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовии внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває права власності на це майно.
Обов`язкова реєстрація права власності нерухомого майна була закріплена на законодавчому рівні після 01.01.2014 з введенням в дію ЦК України.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 61 постанови від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи», за змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про власність» кооперативна квартира набуває статусу спільної сумісної власності лише за умови внесення паю в ЖБК за рахунок спільних коштів члена ЖБК та членів його сім`ї. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю.
Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах.
Згідно з роз`ясненнями, наданими у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз`яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.
В п. 6-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 вересня 1987 року № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» роз`яснено, що відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про власність» при внесенні паю в ЖБК за рахунок коштів, одержаних внаслідок сумісної праці сім`ї члена кооперативу, паєнагромадження, а після повного внесення паю квартира є спільною сумісною власністю членів сім`ї, якщо інше не було установлено письмовою угодою між ними.
Таким чином, оскільки ОСОБА_3 повністю сплачено пайовий внесок, то вищевказана квартира є її власністю та власністю членів сім`ї.
Частинами 3, 4 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав" майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умов якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.
На час внесення повністю пайового внеску за квартиру, надану ОСОБА_3 в користування, та набуття права власності на це майно Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року заступником Міністра комунального господарства Української РСР, яка втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу № 56 від 13 грудня 1995 року, визначено, що реєстрацію проводили бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих.
Спадкодавиця за життя не оформила та не зареєструвала належним чином право власності, її спадкоємці прииняли спадщину, до складу якої увійшла вищевказана квартира, але оформити свої спадкові права не змогли через відсутність правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавиці. На теперішній час оформити право власності на спірну квартиру є неможливим у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте у шлюбі, є спільною сумісною власністю. У разі смерті одного з подружжя спільне майно, набуте під час шлюбу підлягає поділу. Половина такого майна автоматично залишається у власності живого подружжя, як його частка у спільній сумісній власності. Інша половина включається до складу спадщини та розподіляється між спадкоємцями відповідно до закону.
Спадкова частка померлого розподіляється між спадкоємцями першої черги (ст. 1261 Цивільного кодексу України) чоловік або дружина, діти.
Таким чином, ОСОБА_1 належить 1/2 частка кооперативної квартири загальною площею 62,6 кв.м. , житловою площею 37,2 кв.м , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у спільному майні подружжя та 1/4 частка в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Як встановлено судом, доньці померлої ОСОБА_2 , яка на день смерті проживала разом з матір`ю , належить 1/4 частка кооперативної квартири загальною площею 62.6 кв.м, житловою площею 37,2 кв.м , що розташована за адресою: АДРЕСА_1  в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Керуючись ст.3,12,13,81,259,263-265,354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Рівненської міської ради про визнання права власності на кооперативну квартиру в майні подружжя в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/2 частку кооперативної квартири загальною площею 62,6 кв м, житловою площею 37,2 кв м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 у майні подружжя набутого у шлюбі з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 , право власності на 1/4 частку кооперативної квартири загальною площею 62,6 кв м, житловою площею 37,2 кв м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті дружини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , право власності на 1/4 частки кооперативної квартири загальною площею 62,6 кв м, житловою площею 37,2 кв м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне найменування учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 );
позивачка: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 );
відповідач: Рівненська міська рада (м.Рівне, вул.Соборна, 12а, код ЄДРПОУ 34847554).
Повне судове рішення складене та підписану 04.05.2026.

Суддя О. Левчук