Провадження № 2/359/135/2026
Справа № 359/6882/24

РІШЕННЯ
Іменем України

08 травня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді Яковлєвої Л.В.,
при секретарі Бокей А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Ідея» про розірвання кооперативної угоди та стягнення сплаченого пайового внеску, -
В С Т А Н О В И В :
27 червня 2024 року представник позивача адвокат Гімарі Р.А. звернувся до суду із позовом, яким просить: розірвати Кооперативну угоду від 18 лютого 2021 року № 7/8/6 про сплату пайового внеску, укладену між Обслуговуючим кооперативом та ОСОБА_2 ; стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Ідея» сплачений пайовий внесок у розмірі 448 500,00 грн.; вирішити питання щодо судових витрат : судового збору у розмірі 4485,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.
Вимоги обґрунтовано тим, що 08 лютого 2021 року між нею як замовником та ОК «Ідея» як виконавцем було укладено Договір про надання послуг бронювання, за умовами якого виконавець протягом строку дії цього договору надає замовнику послуги з бронювання паю з метою забезпечення можливості замовника у майбутньому, але до закінчення строку дії цього договору, укласти з виконавцем кооперативну угоду (на визначених такою кооперативною угодою умовах) в майновій (натуральній) формі у вигляді (частини) нерухомого майна, що буде споруджене у житловому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 , 1 поверх, загальною розрахунковою площею 37,0 кв. м. Розмір пайового внеску 674 500 грн., що відповідає розрахунковій вартості 1 кв.м. в розмірі 18 500 грн.
Згодом, 18 лютого 2021 року між сторонами було укладено кооперативну угоду № 7/8/6 про сплату пайового внеску, відповідно до умов якої пайовик вносить до кооперативу пайовий внесок у грошовій або у іншій майновій формі, розмір якого становить 674 500 грн., а кооператив закріплює за пайовиком пай у пайовому фонді кооперативу, визначений згідно із реєстром паїв кооперативу ідентифікаційним кодом «7/8/6», надалі - «пай», про що до реєстру паїв вноситься відповідний запис.
Позивач виконала усі умови цієї угоди та внесла пайовий внесок у розмірі 448500 грн., однак відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з будівництва багатоквартирного житлового будинку, не передав об`єкт нерухомості, хоча повернення паю у майновій формі (передання майна у власність) мало відбутися з І кварталу 2023 року.
Станом на дату звернення до суду відповідач не здійснює будівельних робіт та передавати майно у власність не збирається. Тому позивач вважає, що у зв`язку з істотним порушенням умов договору є підстави для його розірвання, а сплачений нею підлягає поверненню.
Ухвалою суду від 29 листопада 2024 року позовну заяву залишено без руху, та надано строк позивачу для усунення недоліків.
Ухвалою суду від 03 січня 2025 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій.
11 лютого 2025 року до суду представником відповідача ОК «Ідея» подано відзив на позовну заяву (а.с.121-125), за змістом якого просять відмовити у задоволенні позову. Вважають, що посилання позивача на істотне порушення умов договору відповідачем, як на підставу позовної вимоги про розірвання Кооперативної угоди, не відповідає дійсності та умовам Кооперативної угоди. 
Зокрема зазначають, що відповідно п.п.3.3, 3.4 Кооперативної угоди розмір пайового внеску позивача пайового внеску Кооперативу становить 674 500, 00 грн. Однак останній платіж позивачем було здійснено у лютому 2022 року та загальна сума внесеного позивачем паю становить 448 500,00 грн. Таким чином позивач порушила умови Кооперативної угоди щодо невнесення паю у повному розмірі 674500,00 грн., адже не здійснила доплату у розмірі 226000,00 грн. у строк, встановлений у Кооперативній угоді, ні станом на дату звернення до суду з позовною заявою. Тому, враховуючи, що позивач не здійснив оплату паю у повному обсязі, відповідач зупинив виконання своїх зобов`язань за Кооперативною угодою на підставі ч. 3 ст. 538 ЦК України.
Окрім цього, в угоді зазначено приблизний строк закінчення будівництва, а не конкрет-ний, тому посилання позивача на порушення строків виконання угоди є необґрунтова-ними. Приблизний строк закінчення будівництва об`єкта, був перенесений через об`єктивні обставини, пов`язані із війною з рф.
Вказують, що обов`язок повернення паю виникає лише у разі виходу або виключення позивача з Кооперативу. Відповідач не виключав позивача із членів кооперативу. Тому у відповідача не виникло зобов`язань щодо повернення паю у грошовій чи майновій формі. 
Звернуто увагу на те, що пунктом 4.2.1. Кооперативної угоди визначено, що Угода може бути розірваною в односторонньому порядку за ініціативою Пайовика - за його бажанням у будь-якому випадку, без повідомлення причин розірвання, якщо разом із таким зверненням ОСОБА_1 подала заяву про добровільний вихід з Кооперативу. Датою розірвання Угоди є дата отримання Кооперативом відповідного письмового звернення пайовика. 
Також зазначають, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу є необґрунто-ваними, нерозумними та не підлягають врахуванню при вирішенні судом питання про розподіл судових витрат. 
24 березня 2025 року через систему «Електронний суд» представником позивача ОСОБА_3 подано заперечення на відзив на позовну заяву (а.с.138-144), за змістом якого не погоджується з викладеними у відзиві запереченнями.
27 березня 2025 року через систему «Електронний суд» представником відповідача ОК «Ідея» подано заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.147-153).
22 жовтня 2025 року до суду надійшли додаткові пояснення по справі від представника обслуговуючого кооперативу «Ідея» (а.с. 190-192). 
Належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи позивач та представник позивача до суду не з`явилися. Натомість представник подав заяву, якою просив розгляд справи провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Представник відповідача до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача Шапошнікова Т.Г. подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у задоволенні позовних вимог просила відмовити у повному розмірі.
Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення.
За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. 
Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встанов-леному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
Згідно ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Судом встановлено, що 08 лютого 2021 між ОК «Ідея» (виконавець) та ОСОБА_1 (замовник) було укладено договір про надання послуг бронювання, за умовами пункту 1.1 якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з бронювання паю, а замовник у свою чергу зобов`язується оплатити виконавцю надані послуги у порядку, визначеному цим договором (а.с.14-15).
Відповідно пункту 1.2 вказаного договору виконавець протягом строку дії цього договору надає замовнику послуги з бронювання паю з метою забезпечення можливості замовника у майбутньому, але до закінчення строку дії цього договору (пункт 5.1), укласти з виконавцем кооперативну угоду (про сплату пайового внеску) та реалізувати своє право на повернення паю від виконавця (на визначених такою кооперативною угодою умовах) в майновій (натуральній ) формі у вигляді (частини нерухомого майна, що буде споруджене у житловому комплексі «Ідея» за адресою (за текстом цього Договору – «пай»): АДРЕСА_2 , загальна розрахункова площа 37,00 кв.м., розмір пайового внеску 674 500,00 грн., що відповідає розрахунковій вартості одного квадрат-ного метру в 18 500,00 грн. 
В пункті 5.1 зазначеного договору сторони визначили, що цей договір вважається укладе-ним (набуває чинності) з моменту його підписання сторонами та отримання виконавцем від замовника оплати 100% вартості послуг (пункт 3.1 цього Договору). Цей договір діє до 19 лютого 2021 року.
18 лютого 2021 року між ОК «Ідея» (кооператив) та ОСОБА_1 (асоційований член кооперативу) укладено кооперативну угоду № 7/8/6 про сплату пайового внеску, відповідно умов якої пайовик вносить до кооперативу пайовий внесок у грошовій або у іншій майновій формі, розмір якого становить 674500,00 грн., а кооператив закріплює за пайовиком пай у пайовому фонді кооперативу, визначений згідно із реєстром паїв кооперативу ідентифікаційним кодом «7/8/6», надалі - «пай», про що до реєстру паїв вноситься відповідний запис (а.с.8-10).
Ця угода набуває чинності з моменту її підписання сторонами та припиняється після повного виконання сторонами зобов`язань, передбачених цією угодою, а також додатко-вими угодами до неї (пункт 6.1).
Згідно пункту 4.2.2 угода може бути розірваною в односторонньому порядку за ініціативою кооперативу у зв`язку з простроченням сплати пайових внесків понад один місяць від графіку оплати за цією угодою; за ініціативою пайовика - за його бажанням у будь-якому випадку, без повідомлення про причини розірвання, якщо разом із таким зверненням пайовик подав заяву про добровільний вихід з кооперативу. Датою розірвання угоди є дата отримання кооперативом відповідного письмового звернення пайовика.
Відповідно пунктів 4.3, 4.4, 4.5, 4.6 кооперативної угоди у випадку розірвання даної угоди кооператив вносить відповідний запис в реєстр паїв кооперативу про зняття закріпленого паю за пайовиком та повертає останньому всі здійснені за цією угодою внески у грошовій формі. Розрахунки здійснюються у безготівковій формі на банківський рахунок пайовика, про реквізити якого пайовик зобов`язаним повідомити кооператив завчасно.
Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`яза-нь, передбачених цією угодою, якщо це невиконання стало наслідком дії обставин непереборної сили, таких як : землетрус, повінь, страйки, рішення, постанови або розпорядження органів державної влади і управління, акти вандалізму третіх осіб, пожежі, урагани, епідемії, і інші стихійні лиха та техногенні катастрофи, повстання, ембарго, війна та воєнні дії будь-якого чину (включаючи громадянську війну), окупація, загальна (повна) мобілізація, порушення цивільною порядку, загальнонаціональні сутички та будь-які інші обставини, які знаходяться поза межами контролю сторін.
Сторона, яка посилається на обставини непереборної сили, зобов`язана протягом 10 (десяти) днів повідомити іншу сторону про настання таких обставин у письмовій формі та надати відповідний сертифікат (довідку) торгово-промислової палати, а якщо це немож-ливо, то протягом 10 (десяти) днів з моменту, коли таке повідомлення стало можливим. Таке повідомлення повинно містити дані про характер обставин непереборної сили, приблизний термін їх дії та термін, в який передбачається виконання зобов`язань за даною угодою.
У разі виникнення обставин непереборної сили, що перешкоджають виконанню зобов`язань за цією угодою, термін виконання зобов`язань за угодою відсувається на час, протягом якого діють такі обставини і/ або їх наслідки.
Крім того, сторонами було укладено додаток № 1 до кооперативної угоди № 7/8/6 про сплату пайового внеску від 18 лютого 2021 року, за змістом якого сторони домовились, що за умови прийняття відповідних рішень, у тому числі органами державної влади та місцевого самоврядування, отримання у встановленому чинним законодавством порядку всієї необхідної дозвільної документації та здійснення відповідного будівництва з подальшим отриманням кооперативом нижчеописаної квартири, - кооператив бронює її за пайовиком та зобов`язується після закінчення будівництва передати її пайовику в якості повернення паю за умови повного виконання пайовиком умов кооперативної угоди та настання (наявності) умов, передбачених кооперативним договором, щодо повернення паю у майновій (натуральній) формі (а.с. 11).
За умовами пункту 6.2 зазначеного додатку № 1 до кооперативної угоди № 7/8/6 сторони погодили, що якщо вартість майна (у т.ч. нерухомого), яке буде передаватися пайовику в якості повернення паю, буде перевищувати вартість попередньо внесеного пайовиком паю, то пайовик зобов`язується здійснити на користь кооперативу відшкодування різниці - у розмірі, що становить різницю між вартістю попередньо внесеного паю та вартістю майна, яке буде передаватися пайовику в якості повернення паю.
Якщо ж вартість майна, яке буде передаватися пайовику в якості повернення паю, буде менша за вартість попередньо внесеного паю, то кооператив буде зобов`язаний відшкоду-вати пайовику таку різницю (п. 6.3).
Відповідно пункту 6.4 додатку № 1 до кооперативної угоди № 7/8/6 для цілей цього пункту різниця між вартістю нерухомого майна та вартістю попередньо внесеного паю буде розраховуватися, виходячи з узгодженої між сторонами розрахункової вартості 1 (одного) кв. м площі такої нерухомості - 18 500 грн. Вказана розрахункова вартість в односторонньому порядку у подальшому зміні не підлягає, за виключенням застосування пункту 3.8 кооперативної угоди (а.с.11).
Довідкою від 07 лютого 2022 року підтверджується, що станом на 07 лютого 2022 року залишкова сума паю ОСОБА_1 , яка підлягає сплаті становить 226 000 грн., у тому числі ПДВ 20%, згідно кооперативної угоди про сплату пайового внеску від 18 лютого 2021 року №7/8/6 (а.с.16).
Відповідно пункту 2.1.5. кооперативної угоди від 18 лютого 2021 року №7/8/6 пайовик має право вийти зі складу асоційованих членів кооперативу та забрати (повернути) свій пай у грошовій або майновій формі.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з будівництва багатоквартирного житлового будинку та передання об`єкта нерухомості відповідно умов, визначених сторонами у кооперативній угоді. Повернення паю у майновій формі (передання майна у власність) мало відбутись з 1 кварталу 2023 року.
Разом з тим, і позивач не виконала свій обов`язок по сплаті повного розміру паю, передбаченого кооперативною угодою, що також не заперечується і визнається сторонами.
07 лютого 2024 року представник позивача ОСОБА_3 направив відповідачу адвокатський запит вих. №1 (а.с. 19, 20) у відповіді на який ОК «Ідея» вказано, що враховуючи умови Кооперативної угоди та Додатку № 1, враховуючи відсутність зазначення конкретного будинку у Кооперативній угоді та додатку №1, кооператив позбавлений можливості надати відповіді на запитання, які містяться в запиті (а.с. 20). 
26 березня 2024 року представник позивача ОСОБА_3 направив на адресу відповідача заяву про розірвання кооперативної угоди № 7/8/6 та повернення всіх коштів сплачених позивачем (а.с. 21). 
Вказана заява позивача про добровільний вихід з кооперативу відповідачем не отримана, на виконання вимог пункту 4.2.2 кооперативної угоди ОК «Ідея» не внесено відповідний запис в реєстр паїв кооперативу про зняття закріпленого паю за ОСОБА_1 , у зв`язку з чим суд прийшов переконання, що позивач не вийшла з кооперативу та її не було виключено з складу членів кооперативу. Наведене визнається, не заперечується і не спростовується сторонами у справі.
Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. 
Однак неотримання відповідачем вказаної заяви ОСОБА_1 , перешкоджає позивачу реалізувати своє право на розірвання договору та добровільний вихід з кооперативу, передбачене у п. 4.2.2 кооперативної угоди.
Судом також встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази (згідно п. 4.3, 4.4, 4.5, 4.6 кооперативної угоди - відповідний сертифікат (довідка) торгово-промислової палати) на підтвердження доводів відповідача про невиконання ОК «Ідея» свого зобов`язання за договором про надання послуг бронювання від 08 лютого 2021 року та кооперативної угоди від 18 лютого 2021 року за № 7/8/6, у зв`язку з надзвичайними невідворотними та об`єктивними обставинами, зокрема, військовою агресією рф проти України.
Частиною 1 статті 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ч. 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно ч. 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконан-ня).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).
Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно статті 2 Закону України «Про кооперацію» кооператив - це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування;
Пай - майновий поворотний внесок члена (асоційованого члена) кооперативу у створення та розвиток кооперативу, який здійснюється шляхом передачі кооперативу майна, в тому числі грошей, майнових прав, а також земельної ділянки.
Пайовий фонд - це фонд, що формується з пайових внесків членів кооперативу і є одним із джерел формування майна кооперативу, розмір якого може змінюватися.
За змістом статті 3 Закону України «Про кооперацію» метою кооперації є задоволення економічних, соціальних та інших потреб членів кооперативних організацій на основі поєднання їх особистих та колективних інтересів, поділу між ними ризиків, витрат і доходів, розвитку їх самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.
Статтею 10 Закону України «Про кооперацію» встановлено, що членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.
У відповідності до вимог статті 14 Закону України «Про кооперацію» у кооперативі допускається асоційоване членство для осіб, які визнають його статут та внесли пай.
Асоційований член кооперативу - фізична чи юридична особа, яка внесла пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі. При ліквідації кооперативу асоційований член кооперативу має переважне порівняно з членами кооперативу право на одержання паю.
Не допускається наявність асоційованих членів у кооперативах, предметом діяльності яких є житлове, дачне, гаражне будівництво (у тому числі кооперативах, які залучають кошти фізичних та юридичних осіб, зокрема в управління, для спорудження об`єктів житлового, дачного, гаражного будівництва).
Порядок вступу до кооперативу та участь асоційованого члена в його господарській та іншій діяльності, права та обов`язки такого члена, розміри паїв та виплат на паї визначаються статутом кооперативу.
Стаття 21 Закону України «Про кооперацію» передбачає, що пай кожного члена кооперативу формується за рахунок разового внеску або часток протягом певного періоду. Майнові внески оцінюються у грошовій формі.
Розмір паю члена кооперативу залежить від фактичного його внеску до пайового фонду. Паї, в тому числі резервного і спеціального фондів, є персоніфікованими і у сумі визначають загальну частку кожного члена кооперативу у майні кооперативу.
У разі виходу або виключення з кооперативу фізична чи юридична особа має право на одержання своєї загальної частки натурою, грішми або (за бажанням) цінними паперами відповідно до їх вартості на момент виходу, а земельної ділянки - у натурі. Строк та інші умови одержання членом кооперативу своєї загальної частки встановлюються статутом кооперативу, при цьому строк одержання зазначеної частки не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, що настає з моменту виходу або виключення з кооперативу.
Пунктом 4.2 Статуту ОК «Ідея», затвердженого загальними зборами засновників (членів) від 01 грудня 2016 року, асоційованими членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли пайовий внесок і користується правом дорадчого голосу в кооперативі.
При цьому, окремого порядку щодо повернення паю умовами Статуту ОК «Ідея» не передбачено, окрім, як на випадок ліквідації кооперативу (а.с.126-131).
Сплачені позивачем грошові кошти за своєю правовою природою є пайовим внеском, який сплачений на виконання кооперативної угоди від 18 лютого 2021 року № 7/8/6 в рахунок оплати вартості частини нерухомого майна, що буде споруджене у житловому комплексі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , загальна розрахункова площа 37,00 кв.м.
Договори, на підставі яких здійснюється придбання у власність об`єкта житлової нерухомості, мають інвестиційний характер.
Кооператив як юридична особа - сторона кооперативної угоди, не є виконавцем будівельних робіт. Кооператив, як правило, укладає договір підряду із безпосереднім виконавцем робіт (юридичною особою, яка має відповідні права та ресурси для виконання будівельних робіт).
Частиною 3 статті 4 Закону України «Про інвестиційну діяльність» в редакції, чинній на час укладення кооперативної угоди від 18 лютого 2021 року за № 7/8/6 визначено, що інвестування та фінансування будівництва об`єктів житлового будівництва з використан-ням недержавних коштів, залучених від фізичних та юридичних осіб, у тому числі в управління, може здійснюватися виключно через фонди фінансування будівництва, фонди операцій з нерухомістю, інститути спільного інвестування, а також шляхом емісії цільових облігацій підприємств, виконання зобов`язань за якими здійснюється шляхом передачі об`єкта (частини об`єкта) житлового будівництва. Інші способи фінансування будівництва таких об`єктів визначаються виключно законами.
Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Встановлено, що уклавши договір про надання послуг бронювання від 08 лютого 2021 року та кооперативну угоду від 18 лютого 2021 року за № 7/8/6, а також сплативши частково пайовий внесок, ОСОБА_1 набула права асоційованого члена ОК «Ідея» та в цих правовідносинах позивач фактично виступив в якості особи, яка замовила у ОК «Ідея» послуги з наміром отримати у власність закінчений будівництвом об`єкт нерухомого майна у житловому комплексі «Ідея» за адресою: АДРЕСА_2 , загальна розрахункова площа 37,00 кв.м.
В постанові від 04 вересня 2019 року у справі № 361/5893/16-ц Верховний Суд зазначив, що предметом договору про пайову участь у кооперативі є придбання асоційованим членом кооперативу квартири для особистих потреб за рахунок пайового внеску, а тому колегія суддів погоджується із висновками судів про те, що позивач є споживачем у розумінні статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів».
Відповідно статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
У відповідності до вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Частиною 1 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`яза-нь за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Позивач, звертаючись із вимогою про розірвання кооперативної угоди, вказує на порушення відповідачем умов договору щодо строків виконання зобов`язання, а саме терміну планового закінчення об`єкту будівництва, визначеного сторонами в договорі про внесення змін - І кварталу 2023 року.
Враховуючи, що відповідач порушив умови договору щодо терміну планового закінчення об`єкта будівництва, - І квартал 2023 року, а також з урахуванням умов пункту 2.1.5 кооперативної угоди від 18 лютого 2021 року за № 7/8/6, яким передбачено право вийти зі складу асоційованих членів кооперативу та забрати (повернути) свій пай у грошовій або майновій формі, суд дійшов висновку, що позов в частині розірвання укладеної сторонами Кооперативної угоди за № 7/8/6 від 18 лютого 2021 року та повернення, стягнення з відповідача на користь позивача, сплаченого позивачем паю в сумі – 448500 грн. 00 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Однак, суд звертає увагу на те, що повернення паю здійснюється у порядку, визначеному статтею 5 кооперативної угоди.
Відповідно пунктів 5.1-5.6 повернення паїв із досягненням цілей, завдань та інтересів кооперативу та пайовика може бути здійснено у грошовій або майновій (натуральній) формі.
Повернення паю здійснюється : п. 5.2.1 - виключно у грошовій формі - до кінця 4 (четвертого) кварталу 2022 року; п. 5.2.2 - у майновій (натуральній) шляхом передання пайовику певного майна або у грошовій формі - з початку 1 (першого) кварталу 2023 року (що вважається приблизним строком виконання цієї угоди).
Рішення про повернення паїв у натуральній формі приймається виключно Загальними зборами кооперативу і за умови, що таке повернення не може нанести шкоду відповід-ному виду діяльності кооперативу і виконання цієї угоди не зачепить інтересів інших членів кооперативу.
Якщо пайовик на дату виходу із кооперативу не вніс 100 % вартості паю, такий пай повертається йому виключно у грошовій формі.
Якщо повернення паю здійснюється у грошовій формі, виплата такого паю може бути проведена частинами у строк, який не може перевищувати двох років, а відлік його розпочинається з 1 січня року, наступного за роком виходом з кооперативу.
В пункті 5.6 кооперативної угоди сторони окремо домовились про те, що якщо повернен-ня кооперативом паю здійснюється у грошовій формі (незалежно від причин), то пайовик додатково сплачує на користь кооперативу 3% від загального розміру пайового внеску, визначеного пунктом 3.3 цієї угоди (за обробку даних, їх перевірку, аналіз, підготовку проектів, обговорення, прийняття відповідних рішень, підготовку і оформлення документ-тів). Така сплата здійснюється шляхом самостійного утримання кооперативом (на що пайовик цією угодою уповноважує кооператив) відповідної суми з грошових коштів, які повертаються пайовику, під час такого повернення (повернення паю у грошовій формі).
В свою чергу, матеріали справи не містять доказів скасування або внесення змін до п. 3.3 та 5.6 кооперативної угоди за № 7/8/6 укладеної 18 лютого 2021 року сторонами.
Судом встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 не в повному розмірі внесено на рахунок ОК «Ідея» вартість паю (674 500, 00 грн.) та фактично сплачено в рахунок обумовленого кооперативною угодою паю грошові кошти в розмірі 448 500, 00 грн.
Оскільки позовні вимоги про розірвання кооперативної угоди за № 7/8/6 від 18 лютого 2021 року та стягнення з відповідача на користь позивача внесеного ОСОБА_1 паю задоволено, зважаючи на приписи пункті 5.6 кооперативної угоди, суд вважає за доцільне стягнути з ОК «Ідея» на користь позивача сплачений пай в розмірі 448 500, 00 грн. за мінусом 3% від загального розміру пайового внеску, визначеного пунктом 3.3 цієї угоди (674 500, 00 грн.).
Відтак, з ОК «Ідея» на користь ОСОБА_1 належить стягнути грошові кошти в розмірі 428 265, 00 грн. (448 500, 00 грн. - 20 235, 00 грн. (674 500, 00 грн. / 100 х 3)).
З огляду на вказане, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Судові витрати, згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Відповідності вимог ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За змістом п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провад-женні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є : надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 у справі № 910/12876/19).
Відповідно ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 статті 141 ЦПК України.
Зокрема, частиною 2 вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно ч. 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або запере-чення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Водночас, згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Звертаючись до суду з позовом, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн. 00 коп.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, заявник надав : Договір №02/24 від 06 лютого 2024 року; Додаток №1 до Договору про надання правово/правничої допомоги від 06 лютого 2024 року; Акт № 1 приймання-передачі адвокатських послуг від 20 червня 2024 року; Довідку про отримання гонорару адвокатом від 20 червня 2024 року; копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АА № 1529776.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критеріїв реальності понесення адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, про захист прав людини заявник має право на компенсацію судових витрат та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними та неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).
Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні, а й у разі вчинення інших дій за його межами.
Аналогічний правовий висновок викладено й у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі №301/1894/17.
Таким чином, суд аналізуючи докази на підтвердження заявленого розміру судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги, а також враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, а також їх пропорційності до предмета спору, складність справи, виконані роботи, з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи, приходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.
Крім того, при звернені до суду з даним позовом ОСОБА_1 було сплачено судовий збір в розмірі 4485 грн. 00 коп. (а.с. 26).
Разом з тим, позовні вимоги задоволено частково, а саме на 95,49 % (428 265, 00/ (448 500, 00/100)), у зв`язку з чим з ОК «Ідея» на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 19 098 грн. 00 коп. (20 000,00/ 100) х 95,49 %) та судовий збір в розмірі 4282 грн. 73 коп. (4485,00/ 100) х 95,49 %).
Враховуючи наведене вище та керуючись вимогами ст. 2, 10 -13, 76 - 82, 89, 133, 137, 141, 223, 258 - 259, 263-265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд –
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Ідея» про розірвання кооперативної угоди та стягнення сплаченого пайового внеску – задовольнити частково.
Розірвати кооперативну угоду від 18 лютого 2021 року за №7/8/6 по сплату пайового внеску, укладену між Обслуговуючим кооперативом «ІДЕЯ» та ОСОБА_1 .
Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «ІДЕЯ» на користь ОСОБА_1 сплачений пайовий внесок у розмірі 428 265 (чотириста двадцять вісім тисяч двісті шістдесят п`ять) гривень 00 (нуль) копійок.
Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «Ідея» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4282 (чотири тисячі двісті вісімдесят дві) гривні 73 (сімдесят три) копійки та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 19 098 (дев`ятнадцять тисяч дев`яносто вісім) гривень 00 (нуль) копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 – відмовити.
Відомості про позивача : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 28 грудня 2004 року Деснянським РУ ГУ МВС України в місті Києві, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відомості про відповідач: Обслуговуючого кооперативу «Ідея» (код ЄДРПОУ 39228412, місцезнаходження : м. Київ, вул. Драгоманова, буд. 42, кв. 129).
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повер-нення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду виготовлено 08 травня 2026 року.
Суддя  Л.В. Яковлєва