справа № 619/5178/21
провадження № 1-кп/619/27/26

ВИРОК
іменем України

18 травня 2026 року, 
м. Дергачі, 
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді   -  ОСОБА_1 ,
за участю:  секретаря судового засідання   -  ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження№12019220280001334 від 25.10.2019 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща Пісочин Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи з дитинства, має доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,такого, що не має судимості, 
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України.
Сторони кримінального провадження:
прокурор    -  ОСОБА_5 
захисник    -  ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції)
обвинувачений    - ОСОБА_3 
представник потерпілої особи  -  ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції).

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним.
Органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи тяжкі наслідки довкіллю, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, порушуючи порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу, як важливого елементу природного середовища, маючи умисел на незаконну порубку дерев, 04.10.2019 вступив у попередню змову, спрямовану на незаконну порубку дерев з ОСОБА_8 . 
Відповідно до умов попередньої змови ОСОБА_3 надавав засоби для незаконної порубки дерев, а також транспорт для їх перевезення, після чого разом з ОСОБА_8 мали безпосередньо виконувати роботи з| порубки і транспортування дерев.
Так, 04.10.2019 приблизно о 17-00 год ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 прибув на автомобілі УАЗ 3303 д.н. НОМЕР_1 , що перебуває в його фактичному користуванні, до виділу 2 кварталу 279 Дергачівського лісництва ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція», що розташована поблизу с. Сіряки Харківського району Харківської області. Реалізуючи свій злочинний умисел, маючи при собі бензопилу «Goodluck super saw», без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним приписом, ордером), виданим уповноваженим органом, порядок видачі якого передбачено Постановою КМУ №761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», перебуваючи на вказаній ділянці| місцевості, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання відповідних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, за допомогою вказаної бензинової пилки, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 здійснили незаконну порубку сироростучих дерев породи «Клен гостролистий» сироростучий 1 шт. діаметром в корі біля шийки кореня 18,1-22 см, а також «Дуб звичайний» в кількості 16 шт. сухостійний діаметром в корі біля шийки кореня: 18,1-22 см- 6 шт., 22,1-26 см- 7 шт., 26,1-30 см -2 шт., 38,1-42 см - 1шт.Після чого, ОСОБА_3 , знаходячись у тому самому місці, разом з ОСОБА_8 ,. розпиляв вищевказані дерева на колоди деревини для зручності транспортування. У подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_8 був виявлений майстром лісу Дергачівського лісництва ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» ОСОБА_9 на місці вчинення злочину. Указаними незаконними діями ОСОБА_3 , відповідно до висновку судової економічної експертизи №20221/22078 від 30.08.2021, заподіяв державі в особі ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» істотну шкоду в розмірі 24411,07 грн.
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи тяжкі наслідки довкіллю, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, порушуючи порядок охорони, раціонального використання і відтворення лісу як важливого елементу природного середовища, маючи умисел на незаконну порубку дерев, 11.07.2020 приблизно о 18 год 00 хв прибув на автомобілі УАЗ д.н. НОМЕР_1 , що перебуває в його фактичному користуванні до виділу 2 кварталу 343 Дергачівського лісництва ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція», що розташована поблизу с. Сіряки Харківського району Харківської області. Реалізуючи свій злочинний умисел, маючи при собі бензопилу «Vitals»- master BKZ553Оо, без спеціального на те дозволу, який посвідчується відповідним документом (лісорубним приписом, ордером), виданим уповноваженим органом, порядок видачі якого передбачено Постановою КМУ №761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», перебуваючи на вказаній ділянці місцевості, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання відповідних наслідків і свідомо бажаючи їх настання, за допомогою вказаної бензинової пилки, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня у спосіб спилювання, ОСОБА_10 здійснив незаконну порубку дерев породи «Дуб звичайний» сухостійний в кількості 11 шт. діаметром в корі біля шийки кореня: 38 см, 33 см, 36 см, 35 см, 18 см, 45 см, 37 см, 34 см, 43 см, 28 см. Після чого, ОСОБА_3 , знаходячись у тому самому місці, розпиляв вищевказані дерева на колоди деревини для зручності транспортування і завантажив в автомобіль УАЗ д.н. НОМЕР_1 , на якому почав рух з метою виїзду з лісу. У подальшому, під час виїзду з вищевказаного кварталу та виділу від місця вчинення злочину на вказаному автомобілі з деревиною, ОСОБА_10 був виявлений працівниками Дергачівського лісництва ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція». Вказаними незаконними діями ОСОБА_11 , відповідно до висновку судово-економічної експертизи №20220/22989 від 22.09.2021, заподіяв державі в особі ДГІ «Харківська лісова науково-дослідна станція» істотну шкоду в розмірі 38755,20 грн. 
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково та пояснив, що він у лісі збирає валежник щодня, оскільки має пічне опалення, на утриманні неповнолітню дитину та 70 голів скотини, являється інвалідом ІІІ групи. Зазначив, що готовий сплатити штраф за валежник, але живих дерев не рубав ніколи, збирав повалені дерева з вивернутими коріннями і корені теж складав у машину. Будь-яких дозволів на порубку він не має. 11.07.2020 лісник його зустрів у лісі з деревиною в машині і запросив з нього 1000,00 грн, але у нього таких грошей не було, після чого була викликана поліція. 
Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Своїми діями  ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 246 КК України – незаконна порубка дерев, що заподіяла істотну шкоду.
Підстави для виправдання обвинуваченого по епізоду від 04.10.2019, мотиви, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Дії ОСОБА_3 по епізоду від 04.10.2019 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 246 КК України, як незаконна порубка дерев, що заподіяла істотну шкоду, вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Прокурор обґрунтовує пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, такими доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні:
-рапорт ст. інспектора чергової частини Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області від 04.10.2019, у якому зазначено, що 04.10.2019 о 18 год 38 хв до Дергачівського ВП по телефону надійшло повідомлення інспектора СРПП Дергачівського ВП Блажка про те, що за адресою: с. Сіряки біля АЗС «Маршал» невідомі пиляють ліс. При виїзді на місце події було викрито та встановлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на автомобілі УАЗ р.н. НОМЕР_1 пиляв дерева. Речові докази вилучено. Автомобіль поставлено на штрафний майданчик ( т. 2. а.с. 53);
-заява директора ДП Харківська лісова науково-дослідна станція від 07.10.2019, адресована начальнику Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області про те, що 04.10.2019 майстром лісу ДП «Харківська ЛНДС» ОСОБА_9 у кварталі 279 вид. 2 Дергачівського лісництва (Солоницівська селищна рада) виявлена незаконна порубка 17 дерев твердолистяних порід. На місце події був викликаний наряд поліції та слідча група Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, якою затримано двох громадян з бензопилою та автомобіль УАЗ-452 завантажений дровами. Розмір шкоди згідно додатку 1 до Постанови КМУ від 23.07.2008 №665 склав 24411,02 грн (т. 2 а.с. 54);
-акт від 04.10.2019 по кварталу 279 виділу 2, складений майстром лісу обходу № 13 Дергачівського лісництва ОСОБА_9 , за участю старшого майстра ОСОБА_12 , з доданою схемою, про те, що 04.10.20219 о 17 год 00 хв у кварталі 279 виділу 2 Дергачівського лісництва було виявлено незаконну порубку дерев дуба звичайного в кількості 16 шт. та клена гостролистого в кількості 1 шт. У результаті порушення заподіяно шкоду лісовому господарству на суму 24411,02 грн ( т.2 а.с. 55-57);
-службова записка майстра лісу ОСОБА_12 від 04.10.2029 про те, що 04.10.2019 о 17 год 00 хв майстер лісу обх. №13 ОСОБА_9 сповістив про незаконну порубку в кварталі 279 виділу 2. У результаті сумісних дій було затримано двох громадян та автомобіль УАЗ-452 навантажений фрагментами стовбура дерев в кількості приблизно 2,20 куб.м, про що був складений акт огляду місця незаконної порубки, було виявлено 17 пнів, один з яких сироростучий (т. 2 а.с. 58);
-висновок експерта №20221/22078 від 30.08.2021 за результатами проведення судової економічної експертизи, відповідно до якого в обсязі наданих на дослідження документів, розрахунок розміру шкоди, заподіяної лісу незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев до ступеня припинення росту в лісі виділ 2 кварталу 279 Дергачівського лісництва ДП «Харківська ЛНДС» поблизу с. Сіряки станом на 04.10.2019 арифметично підтверджується на суму 24411,07 грн (т. 2 а.с. 121-124);
-протокол огляду місця події від 04.10.2019 з доданою фототаблицею, складений слідчим у присутності понятих, про огляд кварталу 279 виділ 2 Дергачівського лісництва, де стоїть УАЗ-3303 бортовий малотонажний р.н. НОМЕР_1 , у якому складені фрагменти стовбура дуба порізані довжиною приблизно 100 см кожний в діаметрі від 10 до 30 см, об`єм 3-4 складометри. Поряд з автомобілем лежить бензопила з надписом «Goodluck super saw», які були вилучені. В радіусі 50 м виявлено обпиляні корні від дерев, які лежать на землі. Діаметр стовбура спилу: 30 см, 26 см, 25 см, 27 см, 22 см, 26 см, 34 см, 32 см, 35 см, 17 см, 19 см, 43 см ( а.с. 59-63);
-протокол проведення слідчого експерименту від 03.08.2021 з доданою фототаблицею, проведеного за участю свідка ОСОБА_9 у присутності понятих, під час якого ОСОБА_9 запропонував прослідувати до лісового масиву квартал № 279 виділ 2, де прибувши на місце останній пояснив, що 04.10.2019 на цій ділянці, до якої через ліс веде ґрунтова дорога, виявив автомобіль УАЗ 3303 бортовий р.н. НОМЕР_1 , біля якого знаходилися два чоловіки: ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , знаходилася бензопила. Після приїзду працівників поліції було виявлено свіжу тирсу, а також один спиляний сироростучий клен, а також сухостійні дуби діаметром від 20 до 40 см, спиляні пеньки та гілля знаходилися навкруги. Далі ОСОБА_9 в лісовому масиві вказав на ряд пнів, в т.ч. вивернутих з грунту на поверхні зрізу яких видні вдавлені відбитки тавра літери « ОСОБА_13 » і цифри, фрагментарно цифра «8». ОСОБА_14 пояснив, що вказані тавра залишені після виявлення вирубки ОСОБА_3 , з метою фіксації спиляних дерев виявлено 9 пнів, інші не фіксувалися у зв`язку з великим терміном події (т. 2 а.с. 65-73).
-показання у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 про те, що він працює старшим майстром у лісництві та у 2019 році працював у кварталах 275-279 та побачив, як із лісу виїжджає автомобіль УАЗ завантажений дровами по 1 м та 0,5 м довжиною не свіжоспиляними. Він був з ОСОБА_15 , вони знайшли пеньки, склали протокол. У машині сироростучих дров не було, це був валежник, тобто дерево, яке упало, вивернуте коріння. Сирих вони не знайшли. 
Частиною 3 ст. 373 КПК України встановлено, що обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
За змістом ст. 62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень має суворо додержуватись принцип презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Внутрішнє переконання суду при оцінці доказів повинне ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності. При цьому не повинна мати місце наперед визначена упередженість, тенденційність при оцінці доказів, впевненість у винності особи, діям якої дається оцінка, безпідставне, необґрунтоване відкидання доказів, які свідчать про невинуватість особи.
Згідно з вимогами ст. 91 КПК доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
При цьому обвинувальний вирок може бути ухвалено судом лише в тому випадку, коли вину обвинуваченої особи доведено поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, установлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин було вчинено і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Тобто, дотримуючись засад змагальності та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, сторона обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Як установлено ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст.9 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачених ст. 91 КПК України покладається на прокурора.
Суд же відповідно до ст. 26 КПК України у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.
Як передбачено ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.
За версією обвинувачення ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 прибули на автомобілі УАЗ 3303 д.н. НОМЕР_1 до виділу 2 кварталу 279 Дергачівського лісництва ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція», що розташована поблизу с. Сіряки Харківського району Харківської області, та, маючи при собі бензопилу «Goodluck super saw», шляхом повного відокремлення стовбура від кореня здійснили незаконну порубку сироростучих дерев породи «Клен гостролистий» сироростучий 1 шт. діаметром в корі біля шийки кореня 18,1-22 см, а також «Дуб звичайний» в кількості 16 шт. сухостійний діаметром в корі біля шийки кореня: 18,1-22 см - 6 шт., 22,1-26 см - 7 шт., 26,1-30 см - 2 шт., 38,1-42 см - 1шт.
Як передбачено п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Водночас, у судовому засіданні було встановлено, що виділ 2 квартал 279 Дергачівського лісництва ДП «Харківська лісова науково-дослідна станція» територіально розташований на території Солоницівської селищної ради, а не поблизу с. Сіряки, як про це зазначено у обвинувальному акті, тобто місце вчинення злочину стороною обвинувачення не визначено.
Крім того, кваліфікуючою ознакою ч. 2 ст. 246 КК України є вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб і у обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_3 разом з ОСОБА_8 , тоді як до суду надійшов обвинувальний акт лише щодо ОСОБА_3 , а щодо ОСОБА_8 суду не надано будь-яких відомостей про проведення досудового розслідування у відношенні нього та процесуальних документів за наслідками такого розслідування, отже, не доведена кваліфікуюча ознака «за попередньою змовою».
Частиною 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, за відомостями протоколу огляду місця події від 04.10.2019 було вилучено УАЗ-3303 бортовий малотонажний р.н. НОМЕР_1 , у якому складені фрагменти стовбура дуба порізані довжиною приблизно 100 см кожний в діаметрі від 10 до 30 см, об`єм 3-4 складометри та бензопилу з надписом «Goodluck super saw» (т. 2 а.с. 59-60), натомість суду не надано ні постанову слідчого про визнання зазначених речей речовими доказами, ні ухвалу слідчого судді про накладення арешту на зазначені речі.
Суд зазначає, що речові докази у кримінальних провадженнях за ст. 246 КК України є ключовим джерелом доказування, оскільки вони матеріально фіксують факт вчинення злочину, сприяють встановленню наявності тієї чи іншої ознаки злочину, підтверджують (спростовують)висновки про існування фактів (обставин), що мають значення у кримінальному провадженні та є незамінними, оскільки речові докази створюються самим фактом учиненого злочину,безпосередньо пов`язані із кримінальним правопорушенням. 
Крім того, з об`єктивної сторони, злочин, передбачений ч. 1 ст. 246 КК України, виражається, в незаконній порубці дерев, тобто це випадки відділення дерев від кореня. Відтак, доказуванню у пред`явленому ОСОБА_3 обвинуваченні за епізодом від 04.10.2019 підлягає, зокрема факт незаконної порубки дерев.
Водночас, на спростування доводів обвинуваченого, що він збирав валежник та, розпилявши його на колоди, загрузив у автомобіль, органом досудового розслідування судова трасологічна експертиза не проводилася, будь-яких належних та допустимих інших доказів на підтвердження чи складали до розділення єдине ціле виявлені пні та колоди породи «Дуб», що виявлені та вилучені у ОСОБА_3 , суду не надано як і відсутні самі речові доказт: сиро ростуче дерево породи «Клен гостролистий» 1 шт. діаметром в корі біля шийки кореня 18,1-22 см, а також «Дуб звичайний» в кількості 16 шт. . 
Крім того, обставини щодо сироростучого дерева породи «Клен», у незаконній порубці якого обвинувачується ОСОБА_3 , підтверджені не були, оскільки протокол огляду місця події від 04.10.2019 містить відомості лише щодо дерев породи «дуб» і свідок ОСОБА_9 , який працює старшим майстром у лісництві та 04.10.2019 був учасником огляду місця події, зазначив у судовому засіданні, що у автомобілі УАЗ сироростучих дров не було, сирих вони не знайшли. 
Інших прямих доказів, належних та допустимих даних, що отримані у передбаченому Кримінальним процесуальним Законом порядку, про те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 по епізоду від 04.10.2019 є склад інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, стороною обвинувачення не зібрано та в судовому провадженні не представлено.
Отже, встановити, чи дійсно діями саме ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , була заподіяна істотна шкода 04.10.2019 не уявляється можливим, оскільки матеріали кримінального провадження не містять відомостей ні щодо речових доказів, ні щодо встановлення причинно-наслідкового зв`язку дій обвинуваченого і завдання істотної шкоди.
На думку суду, вина ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 246 КК України, не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду та не доведена перед судом поза розумним сумнівом.
На підставі викладеного, ОСОБА_3 підлягає виправданню за висунутим йому обвинуваченням за епізодом від 04.10.2019, який кваліфікований органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 246 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, оскільки не доведено, вчинення ним цього кримінального правопорушення. 
Докази на підтвердження встановлених судом обставин щодо епізоду від 11.07.2020.
Винуватість  ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України по епізоду від 11.07.2020 повністю доведена прокурором та підтверджується зібраними та безпосередньо, відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України, дослідженими в судовому засіданні доказами, на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:
-рапортом ст. інспектора чергової частини Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області від 11.07.2020, у якому зазначено, що 11.07.2020 о 17 год 39 хв зі служби «102» надійшло повідомлення ОСОБА_16 про те, що за адресою: с. Сіряки, вул. Ліс, заявник -лісник повідомляє, що чує, як працюють пилою (т.2. а.с. 74);
-відомостями протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11.07.2020, у якій зазначено, що ОСОБА_16 , який являється лісником ДП Харківська ЛНДС, просить прийняти міри до невідомого на автомобілі з р.н. НОМЕР_1 , який 11.07.2020 приблизно о 18-00 год у лісі с. Подвірки незаконно вирубував дерева, дуб (т. 2 а.с. 75);
-відомостями протоколу огляду місця події від 11.07.2020, складеному слідчим за участю лісника, де було оглянуто відкриту ділянку в глибині лісу поблизу с. Сіряки, яка має насадження дерев породи «дуб». На дорозі поміж деревами видно автомобіль УАЗ бортовий зеленого кольору р.н. НОМЕР_1 , у кузові якого маються рівно розпиляні фрагменти деревини породи дуб, перерахувати яку на момент огляду не надалося можливим. Поряд із автомобілем виявлено пеньки породи «дуб» (квартал 343 Дергачівське лісництво). Вилучено зазначений автомобіль та бензопилу чорно-червоного кольору «Vitals» ( а.с. 76-77);
-відомостями протоколу проведення слідчого експерименту від 24.07.2020 з доданою фототаблицею, проведеного слідчим за участі свідка ОСОБА_16 у присутності понятих, під час якого у кварталі 343 виділ 2 поблизу с. Сіряки Дергачівського району Харківської області лісник ОСОБА_16 указав на місце всередині лісу, а саме на відкриту ділянку місцевості з поламаним гіллям і пояснив. Що вказані дерева на початку свого зростання були поламані бортом автомобіля УАЗ, що сталося в результаті його виверту вглиб лісу. Далі ОСОБА_16 вказав на місце з детальним описом маркування пнів, які залишилися в землі в результаті незаконної порубки дерев породи «дуб» у кількості 11 штук та одного сироростучого дерева породи клен. ОСОБА_16 указав, що пні у кількості 12 шт., що утворилися в результаті незаконної порубки мають розміри: пеньки породи «дуб» - 38 см, 39 см, 36 см, 35 см, 18 см, 45 см, 37 см, 29 см, 34 см, 43 см, 28 см, пеньок сирого клену – 15 см ( т. 2 а.с. 78-84);
-додатковим протоколом огляду місця події від 24.07.2020 з доданою фототаблицею, проведеним за участю лісника ОСОБА_16 , де предметом огляду була відкрита ділянка лісу Дергачівського лісництва (Солоницівська селищна рада) в кварталі 343, виділ 2. У ході детального огляду місця незаконної порубки лісу встановлено, що на горизонтальній ділянці лісу виявлено 12 пнів, що перебувають з коренями з землі. Порядковий номер відмічений поміткою, які виконували лісники при вимірюванні розміру пня після незаконного спилу. Детально по кожному пню встановлено: 1) 38 см, 2) 39 см, 3) 36 см, 4) 35 см, 5) 18 см, 6) 45 см, 7) 37 см, 8) 29 см, 9) 34 см, 10) 15 см- сирий клен; 11) 43 см, 12) 28 см. Пні з №1 по №12, окрім №10 – породи «Дуб» (т. 2 а.с. 85-93);
-відомостями листа директора ДП «Харківська ЛНДС» від 13.07.2020, адресованого начальнику Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, про те, що 11 липня 2020 року лісником Дергачівського лісництва ОСОБА_16 в кварталі 343 виділ 2 (Солоницівська селищна рада) виявлена незаконна порубка 12 дерев дуба. Працівниками поліції на місці виявлено громадянина з бензопилою, якою проводилося розпилювання дерев та автомобіль УАЗ р.н. НОМЕР_1 . Розмір шкоди склав 38928,17 грн. До листа додано рапорт лісника ОСОБА_16 , схему, акт огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 11.07.2020, у якому зазначено, що зрубано дерева дуба звичайного в кількості 12 дерев та один клен гостролистий, що завдало шкоди на суму 38928,17 грн ( т. 2 а.с. 94-98);
- постановою слідчого від 06.10.2021, якою визнано речовими доказами: автомобіль УАЗ р.н. НОМЕР_1 , бензопилу VITALS Master BKZ 5530о, фрагменти стовбурів дерев (т. 2 а.с. 64); 
-відомостями протоколу огляду місця події від 05.08.2020, складеному слідчим за участю лісника ОСОБА_16 у присутності понятих, під час якого оглянуто відкриту ділянку лісу поблизу с. Сіряки Дергачівського району Харківської області з метою вилучення (зрізу)деревини з пеньків12 штук, які мають відповідне маркування. Спили зроблені за допомогою бензинової пилки (т. 2 а.с. 103-105);
-висновком експерта №14017 від 24.12.2020 за результатами проведення судової трасологічної експертизи, встановити, чи ланцюговою бензомоторною пилою VITALS Master BKZ 5530озаводський номер НОМЕР_2 були відділені стовбури дерев , спили пнів, які надані на дослідження, не представляється можливим, оскільки сліди різання на верхній торцевій поверхні наданих на дослідження об`єктів не чіткі, що свідчить про те, що розпилювання здійснювалося ланцюгом пили, зубці якого мають низький ступінь заточки. Встановити, чи ланцюговою бензомоторною пилою VITALS Master BKZ 5530о були відділені стовбури дерев, спили пнів яких надані на дослідження, не надається можливим у зв`язку з тим, що як на зубцях ланцюга пили, так і на поверхні відділення наданих спилів пнів дерев відсутні будь-які дефекти ( т. 2 а.с. 106-116).
-висновком експерта №20220/22989 від 22.09.2021 за результатами проведення судової економічної експертизи, відповідно до якого в обсязі наданих на дослідження документів, розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев у лісі виділ 2 кварталу 343 Дергачівського лісництва ДП «Харківська ЛНДС» поблизу с. Сіряки арифметично підтверджується на суму 38928,17 грн, у т.ч., в сумі 172,97 грн - у випадку пошкодження 1 сироростучого дерева до ступеня припинення росту; в сумі 38755,20 грн – у випадку пошкодження 11 сухостійних дерев до ступеня припинення росту (т. 2 а.с. 126-136);
-показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_17 про те, що він живе в с. Сіряки Харківського району Харківської області і коли гуляв по лісі з собакою, то неодноразово бачив, як ОСОБА_3 пиляв дерева і грузив їх в автомобіль УАЗ темно зеленого кольору, у якому мається лебідка, після чого викликав поліцію. Черкашин пиляє дуби на протязі тривалого часу бензопилою. Він це робить не сам, з ним є інші чоловіки, які напилюють деревину, а потім її вивозять. Обвинувачений пиляє ліс щодня протягом останніх восьми років;
-показаннями у судовому засіданні свідка ОСОБА_18 про те, що він зустрічав обвинуваченого в районі лісового масиву на автомобілях УАЗ та КАМАЗ, завантажених деревиною. У лісі бачив обвинуваченого не одного, а з іншими особами, які йому допомагали. Він супроводжував одного разу поліцію до місця порубки.
При кваліфікації дій обвинуваченого по епізоду від 20.07.2020 за ч. 1 ст. 246 КК України суд враховує таке. 
Безпосереднім об`єктом цього посягання необхідно визнавати суспільні відносини із охорони лісу, відноситься до категорії злочинів проти довкілля.
Предметом злочину є ліс на корені, тобто дерева і чагарники у лісах, захисних та інших лісових насадженнях в природному стані (невідділені від коріння).
Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 246 КК України, має матеріальний склад: об`єктивна сторона складається із суспільно небезпечного діяння, суспільно небезпечного наслідку та необхідного причинного зв`язку між діянням та наслідком. 
Об`єктивна сторона злочину виражається в незаконній порубці лісу, тобто це всі випадки відділення дерев і чагарників, які знаходяться в лісі, від кореня незалежно від використовуваних засобів і способів (сокира, пилка чи інші предмети).
Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується прямим умислом на вчинення таких дій. Щодо наслідків вина може бути як у формі умислу, так і у формі необережності.
Сам факт вчинення незаконної порубки дерев у лісах, заподіяння істотної шкоди у даному випадку є підставою для кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.246 КК України.
Як роз`яснено в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» від 10 грудня 2004р. № 17 визнається незаконною порубка дерев і чагарників, вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.
Завершеним є злочин, коли дерева зрубані і заподіяна відповідна істотна шкода. 
Так, обвинувачений ОСОБА_3 не заперечував факту того, що він пиляв дерева, але зазначав, що він пиляв валежник.
На думку суду, надані і досліджені докази підтверджують причетність ОСОБА_3 до вчинення незаконної порубки дерев 11.07.2020, враховуючи знаходження його саме на місці незаконної порубки з бензопилою та автомобілем УАЗ, у який він загружав розпиляні колоди дерев, а також те, що обвинувачений знаходився на місці виявлення пнів зі слідами свіжого зрізу та зазначав, що він постійно перебуває у лісі та збирає валежник.
З огляду на кількість спиляних дерев та їхню вартість, визначену на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 23 липня 2008 року № 665, яка на час вчинення злочину становила 38755,20 грн, суд дійшов висновку про те, що завдана діями обвинуваченого шкода є істотною, відповідно до примітки 1 ст. 246 КК України. 
Обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено. 
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Мотиви призначення покарання.
Відповідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Тобто, кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання, яке застосоване до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути справедливим, тобто таким, що відповідає як тяжкості вчиненого кримінального правопорушення так і конкретним обставинам його вчинення, а також особливостям особистості винного.
Справедливість розглядається як рівновага між вчиненим кримінальним правопорушенням (злочином) і наслідками для особи, що вчинила це діяння, тобто між вчинком і покаранням за цей вчинок.
Справедливість покарання законодавець пов`язує не тільки з даними про особу винуватця, пом`якшуючими обставинами та класифікацією злочинів (ст. 12 КК), а й з обставинами кримінального провадження і суспільною небезпечністю конкретних діянь, а також із метою попередження вчинення засудженим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.
Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити з його класифікації, що передбачена нормами ст. 12 КК України, а також особливостей конкретного кримінального правопорушення й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб та стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Суд виходить з того, що ОСОБА_3 вчинив нетяжкий умисний злочин проти довкілля.
Згідно відомостей про особу ОСОБА_3 він є таким, що не має судимості, є особою з інвалідністю ІІІ групи, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується посередньо: проживає з батьками-пенсіонерами з невісткою та онукою; утримує корів та телят; з сусідами у добрих відносинах, по можливості допомагає, веде активне життя, алкоголем не зловживає. 
За таких обставин справи суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч. 1 ст. 246 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, яке буде відповідати принципам індивідуалізації, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
При визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили:
а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 70 ч. 4 КК України (за сукупністю злочинів);
б) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК України(за сукупністю вироків).
Така позиція відповідає висновку про застосування норми права, який міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 червня 2020 року в справі № 766/39/17.
За матеріалами справи встановлено, що вироком Харківського районного суду Харківської області від 20.06.2025 ОСОБА_3 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 246 КК України, за який засуджується ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні, останній вчинив 11.07.2020, тобто до постановлення попереднього вироку від 20.06.2025, у зв`язку з чим, при призначенні покарання судом застосовуються правила, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України (за сукупністю злочинів) шляхом часткового складання призначених покарань.
Згідно з ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Положення ч. 3 ст. 72 КК України не тільки не виключають можливості застосування положень статей 70, 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування. У той же час ч. 3 ст. 72 КК України передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань (Правовий висновок сформульований у постанові Верховного Суду від 17 серпня 2021 року у справі №185/10985/19).
Отже, при призначенні покарання судом застосовуються вимоги ч. 4 ст. 70 КК України та, враховуючи положення ч. 3 ст. 72 КК України, покарання за вироком Харківського районного суду Харківської області від 20.06.2025 у виді штрафу в сумі 51000,00 грн виконується самостійно.
Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція», у інтересах якої діє адвокат ОСОБА_7 , звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_3 майнову шкоду в сумі 63166,22 грн та моральну шкоду в розмірі 200000,00 грн. У обґрунтування позову зазначено, що незаконними діями ОСОБА_3 , який обвинувачується у незаконній порубці дерев позивачу завдано матеріальних збитків. Крім того, ДП «ХЛНДС» завдана і моральна шкода, яка полягає у приниженні честі, гідності, престижу та діловій репутації, моральних переживаннях у зв`язку з незаконними діями обвинуваченого та надання прикладу моргинальної поведінки іншим особам, необхідністю участі співробітників у проведенні дій профілактичної роботи з відповідачем, що не входить до статутної та цільової діяльності підприємства. ОСОБА_3 нецензурно висловлювався в адресу посадових осіб ДП «ХЛНДС». 
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як убачається із матеріалів справи, позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди відповідно до висновку судово-економічної експертизи №20220/22989 від 22.09.2021 підтверджуються в розмірі 38755,20 грн щодо епізоду від 11.07.2020. Враховуючи, що по епізоду від 04.10.2019 ОСОБА_3 підлягає виправданню, отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. 
Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, з огляду на таке. 
Згідно статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:
1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;
2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;
3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;
4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із загальними підставами цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Таким чином, для настання цивільно-правової відповідальності відповідача за заподіяння моральної шкоди позивачеві необхідно встановити наявність усієї сукупності зазначених ознак складу цивільного правопорушення, тоді як відсутність хоча б однієї з цих ознак виключає настання відповідальності.
Також під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, потрібно розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошення комерційної таємниці, також вчинення дій спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 910/10399/18.
Частиною 1 статті 91, статтею 201 Цивільного кодексу України передбачено, що юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя, честь, гідність і ділова репутація, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.
Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" ділова репутація є сукупністю документально підтвердженої інформації про особу, що дає можливість зробити висновок про відповідність її господарської та/або професійної діяльності вимогам законодавства.
Під немайновою шкодою, заподіяною юридичній особі, слід розуміти втрати немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням її ділової репутації, посяганням на фірмове найменування, товарний знак, виробничу марку, розголошенням комерційної таємниці, а також вчиненням дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до її діяльності.
Не всі негативні емоції, яких зазнає особа у зв`язку з порушенням її прав, досягають рівня страждання або приниження, що утворюють моральну шкоду. Оцінка такого рівня залежить від сукупності обставин справи, зокрема мотивів протиправної поведінки, її інтенсивності, тривалості, повторюваності, а також фізичних чи психологічних наслідків для потерпілої особи.
Верховний Суд у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 918/203/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 904/3667/19 зазначив, що у справах про відшкодування шкоди обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності поведінки заподіювача та причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою і шкодою покладається на позивача.
Суд зазначає, що Державне підприємство «Харківська лісова науково-дослідна станція» не надало належних та допустимих доказів на підтвердження того, що йому, як суб`єкту господарювання, було завдано моральну шкоду, яка полягає у приниженні ділової репутації юридичної особи або наявності втрат немайнового характеру, що настали у зв`язку з приниженням його ділової репутації, зокрема вчинення дій, спрямованих на зниження престижу чи підрив довіри до діяльності позивача, внаслідок дій ОСОБА_3 .
Крім цього, у матеріалах справи відсутній обґрунтований розрахунок моральної шкоди, позивач не навів суду підстав для стягнення моральної шкоди у заявленому ним розмірі, у зв`язку з чим, позов в цій частині задоволенню не підлягає. 
Згідно з п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині вироку зазначається зокрема рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації.
Положеннями ч. 1 ст. 96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За правилами ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Згідно з п. 1 цієї норми гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
За правилами п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України та ч. 10 ст. 100 КПК України, застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) цього майна знав про його незаконне використання. У випадку, якщо власник цього майна не знав і не міг знати про його незаконне використання, таке майно повертається власнику.
Постановою слідчого СВ Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області від 14.07.2020 вилучене, в ході огляду місця події від 11.07.2020 бензопилу «Vitals»- master BKZ553Оо, автомобіль УАЗ р.н. НОМЕР_1 , фрагменти стовбурів дерев у невизначеній кількості визнано речовими доказами (т. 2 а.с. 102).
Відповідно до ухвали слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 14.07.2020 накладено арешт на автомобіль УАЗ бортовий р.н. НОМЕР_1 , у кузові якого розміщені фрагменти деревини ззовні схожі на дуб у невизначеній кількості, бензопилу «Vitals»- master BKZ553Оо.
Відповідно до наданої розписки автомобіль УАЗ бортовий р.н. НОМЕР_1 переданий на відповідальне зберігання обвинуваченому ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 120).
Як передбачено ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. 
Враховуючи, що судовий розгляд по справі закінчено, арешт підлягає скасуванню.
Відповідно Рішення Конституційного Суду України № 1-р/2022 від 30.06.2022, спеціальна конфіскація не є видом кримінального покарання, вона має некаральний характер, метою застосування якого є припинення використання грошей та іншого майна, набутих унаслідок злочинної або іншої протиправної діяльності, як цілі або засобу кримінально-протиправної діяльності. На відміну від конфіскації майна як виду покарання, на застосування спеціальної конфіскації як заходу кримінально-правового характеру не впливають ступінь тяжкості вчиненого умисного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу, яка вчинила таке правопорушення, тощо.
Враховуючи, що зазначені вище автомобіль, бензопила та фрагменти деревини ззовні схожі на дуб є предметом скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, містять відомості, які використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, тому з огляду на зазначені вимоги кримінального та кримінального процесуального закону підлягають спеціальній конфіскації.
Згідно зі ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати пов`язані з проведенням експертиз, а саме: проведених ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса» судової трасологічної експертизи №14017 від 24.12.2020 в розмірі 6537,60 грн та судової економічної експертизи №20220/22989 від 22.09.2021 в розмірі 5148,30 грн.
Керуючись ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, суд 
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчинені злочину по епізоду від 04.10.2019, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, та виправдати його на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю вчинення ним зазначеного злочину.
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України по епізоду від 11.07.2020, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на  ОСОБА_3  такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 покласти на орган пробації за місцем проживання засудженого.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання призначеного за цим вироком та вироком Харківського районного суду Харківської області від 20.06.2025, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки та штрафу в розмірі у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення ННЦ «Інститут судових експертиз ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса» судової трасологічної експертизи №14017 від 24.12.2020 в розмірі 6537,60 грн та судової економічної експертизи №20220/22989 від 22.09.2021 в розмірі 5148,30 грн, а всього 11685,90 грн (одинадцять тисяч шістсот вісімдесят п`ять гривень 90 копійок).
Речові докази: автомобіль УАЗ бортовий р.н. НОМЕР_1 , у кузові якого розміщені фрагменти деревини ззовні схожі на дуб у невизначеній кількості, бензопилу «Vitals»- master BKZ553Оо – конфіскувати. 
Позов Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного підприємства «Харківська лісова науково-дослідна станція» майнову шкоду в розмірі 38755,20 грн (тридцять вісім тисяч сімсот п`ятдесят п`ять гривень 20 копійок). 
В іншій частині позву відмовити. 
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк – з моменту вручення копії вироку. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя             ОСОБА_1