Справа № 752/28521/25
Провадження № 2/752/1905/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

25.03.2026 року Голосіївський районний суд міста Києва 
у складі головуючого по справі судді - Мазур Ю.Ю.,
при секретарі - Бєляєвої К.Д.,
за участю сторін: 
представника позивача - Войнаровського О.В.,
відповідача - ОСОБА_1 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт-24» до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2025 позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт-24», в особі представника Войнаровського О.В., звернулося до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 про зняття арешт з майна. 
В обґрунтування позову позивач вказував, що 26.09.2011 Голосіївським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 2-491/11 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «АРМА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «АРМА» про зобов`язання змінити умови договору, зменшення розміру неустойки; стягнуто з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «АРМА» заборгованість за кредитним договором в сумі 175882,20 доларів США, що становить 1402414,31 грн. 01.04.2013 Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу у справі № 2-491/11, якою замінено сторону позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ТОВ КБ «АРМА» на його правонаступника - ТОВ «Гамма-Консалтинг». 16.05.2013 Голосіївським районним судом м. Києва видано ТОВ «Гамма-Консалтинг» виконавчий лист на підставі рішення цього суду від 26.09.2011 у справі № 2-491/11. 25.03.2016 постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Кияницею Н.М. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Гамма-Консалтинг» боргу у сумі 1954602,84 грн на підставі виконавчого листа № 2-491/11, виданого 16.05.2013 Голосіївським районним судом м. Києва. 24.03.2017 за наслідками примусового виконання вказаного виконавчого листа в межах ВП № НОМЕР_1 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршадським І.В. відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження», на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, затвердженого Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби м. Київ ГУЮ у м. Києві 15.02.2017, товариству з обмеженою відповідальністю «Гамма-Консалт24» було видано свідоцтво, яким посвідчено, що позивачу належить на праві власності майно, що складається з частини квартири АДРЕСА_1 вартістю 175548,10 грн. Як вбачається з вказаного свідоцтва, його було видано позивачу у зв`язку із тим, що майно не реалізовано/торги не відбулися і стягував - позивач виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності від 30.05.1996, виданого ЖКК АТ «Промтехмонтаж-2» м. Київ, згідно розпорядження 456 від 30.05.1996, та зареєстрованого Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації». 24.03.2017 на підставі зазначеного свідоцтва за позивачем в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було зареєстровано право власності на квартиру. Однак, на момент державної реєстрації квартира була обтяжена арештом, реєстраційний номер обтяження 9922287, на підставі постанови про накладення арешту на нерухоме майно за № 742/7 від 10.06.2010, виданої ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, ухвали з метою забезпечення позову № 2-461/10 від 03.06.2010, виданої Голосіївським районним судом м. Києва. Обтяження квартири за положеннями чинного законодавства не перешкоджало примусовому виконанню рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26.09.2011 у справі № 2-491/11. На сьогодні арешт з квартири, що перебуває у власності позивача, досі не знято, що підтверджується інформаційною довідкою з ДРРП від 22.09.2025 за № 444466826. 
Враховуючи викладене, оскільки арешт належного позивачу майна порушує його законні права щодо володіння, користування та розпорядження його власністю, позивач просить зняти арешт з квартири АДРЕСА_2 реєстраційний номер обтяження 9922287, який накладено на підставі постанови про накладення арешту на нерухоме майно за № 742/7 від 10.06.2010, виданої ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві та ухвали з метою забезпечення позову № 2-461/10 від 03.06.2010, виданої Голосіївським районним судом м. Києва. 
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом, а розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Постановлено витребувати у Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (03022, м. Київ, вул. Юлії Здановської, 22/15) належним чином завірену копію виконавчого провадження № НОМЕР_1.
У березні 2026 відповідач подала заяву про визнання позову. Як вбачається з вказаної заяви відповідач змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 .
Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив її задовольнити. 
Відповідач в судовому засіданні підтримала заяву про визнання позову. Зазначила, що у зв`язку з тим, що вона не є власником частини спірної квартири, оскільки її придбано на прилюдних торгах ТОВ «Консалт24», то позовні вимоги позивача вважає обґрунтованими.
Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до пункту другого частини першої ст. 3 Цивільного кодексу України визначено, що загальними засадами цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.1 та 2 ст. 321 Цивільного кодексу України).
Судом встановлено, що 26.09.2011 Голосіївським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 2-491/11 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «АРМА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «АРМА» про зобов`язання змінити умови договору, зменшення розміру неустойки; стягнуто з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «АРМА» заборгованість за кредитним договором в сумі 175882,20 доларів США, що становить 1402414,31 грн.
01.04.2013 Голосіївським районним судом м. Києва постановлено ухвалу у справі № 2-491/11, якою замінено сторону позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом ТОВ КБ «АРМА» на його правонаступника - ТОВ «Гамма-Консалтинг». 
16.05.2013 Голосіївським районним судом м. Києва видано ТОВ «Гамма-Консалтинг» виконавчий лист на підставі рішення цього суду від 26.09.2011 у справі № 2-491/11. 25.03.2016 постановою державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві Кияницею Н.М. відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Гамма-Консалтинг» боргу у сумі 1954602,84 грн на підставі виконавчого листа № 2-491/11, виданого 16.05.2013 Голосіївським районним судом м. Києва.
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 444466286 від 22.09.2025 квартира АДРЕСА_2 обтяжена арештом, реєстраційний номер обтяження 9922287, на підставі постанови про накладення арешту на нерухоме майно за № 742/7 від 10.06.2010, виданої ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві, ухвали з метою забезпечення позову № 2-461/10 від 03.06.2010, виданої Голосіївським районним судом м. Києва. 
Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1,ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Вказані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі Акту № 4, затвердженого головою Голосіївського районного суду м. Києва «Про вилучення для знищення номенклатурних справ (документів), що не підлягає зберіганню» відібрано для знищення справу № 2-461/10, в якому сторонами по справі вказано: ОСОБА_4 та «Альт Плюс» про стягнення винагороди.
Таким чином, сторони по справі № 2-461/10 зазначені позивачем та вказані в Акті № 4 Голосіївського районного суду м. Києва не співпадають.
Ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 21.11.2025 року, якою постановлено витребувати у Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (03022, м. Київ, вул. Юлії Здановської, 22/15) належним чином завірену копію виконавчого провадження № НОМЕР_1, - не виконана, витребувані документи на адресу суду не направлені. 
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з положеннями статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з недоведеністю, тому у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт-24» до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна, необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 259, 265 ЦПК України, 

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалт-24» до ОСОБА_2 про зняття арешту з майна - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Текст рішення складений 22.04.2026.

Суддя:     Мазур Ю.Ю.