Справа № 148/745/26 
Провадження №2/148/935/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

13 травня 2026 року Тульчинський районний суд 
Вінницької області
в складі: головуючого судді Саламахи О.В., 
за участю секретаря Семенової М.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, - 

В С Т А Н О В И В:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до  ОСОБА_2 , про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.10.2005 між сторонами укладено шлюб, у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 157, та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.07.2006.
Від даного шлюбу у сторін є спільний син – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Протягом 2024-2025 років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між шлюбних відносин з грудня 2025 року, у зв`язку з чим, позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому просить шлюб розірвати. 
В судове засідання позивачка не з`явилася, від неї надійшла заява про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява у якій щодо задоволення позовних вимог він не заперечує. 
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого 14.07.2006 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 15.10.2005, за актовим записом № 157. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 не змінювала прізвище (а.с. 7).
Сторони є батьками  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 06.01.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області(а.с. 8).
Спільне життя сторін не склалось. Фактичні взаємини не відображають їхнього прагнення щодо збереження шлюбу та сім`ї. Причинами розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння.
Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст. 110-113 СК України.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.
Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сім`ю не має, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, за таких обставин, суд вважає, що подальше збереження сім`ї неможливе, а тому є підстави для розірвання шлюбу. 
Статтею 113 СК України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Судові витрати, понесені позивачкою, відповідно до її позовних вимог - залишити за нею.
На підставі викладеного, керуючись ст. 105, 110, 112 СК України, ст. 4, 13, 19, 76-81, 141, ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст. 263- 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Позов - задовольнити. 
Розірвати шлюб між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15.10.2005 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №157.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя: