Справа № 361/10105/25
Провадження № 2/373/864/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2026 року       м. Переяслав
Переяславський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Опанасюка І.О., 
за участю:
секретаря судових засідань Бутович Я.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 361/10105/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ЕЙС” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

встановив:
Зміст позовних вимог.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ЕЙС” – Олексій Поляков звернувся до суду з вказаною заявою та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ЕЙС” заборгованість за договором кредитної лінії № 286839137 укладеного 04.07.2023 у розмірі 25398 грн 66 коп., яка складається : простроченої заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5300 грн 00 коп. та простроченої заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 20 098 грн 66 коп. Також просить стягнути судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. та 7 000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з метою отримання кредиту відповідач звернувся до ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та між сторонами був укладений кредитний договір № 286839137 від № 286839137. Згідно вказаного договору, відповідач отримав грошові кошти у сумі 5300 грн. 00 коп. 
Кредитний договір укладено у формі електронного документу. 
Право вимоги до відповідача за кредитним договором № 286839137 від 04.07.2023 було відступлене первісним кредитором на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» за договором .факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018, та 27.05.2024 за договором факторингу .27/0524-01 відступлене ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» на користь ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» і 08.07.2025 за договором факторингу №08/07/25-Е, відступлене ТОВ «ФК ЕЙС».
Оскільки відповідачем не сплачено заборгованість, то заявлені відповідні вимоги для стягнення боргу в судовому порядку. Із цих підстав, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь зазначену вище заборгованість в сумі 25398 грн 66 коп. та судові витрати.

Рух справи в суді.
Позовна заява була подана до Броварського міськрайонного суду Київської області та після виконання суддею вимог ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК, ухвалою від 30.10.2025 була передана за підсудністю до Переяславського міськрайонного суду Київської області. 
Справа надійшла до суду 18.02.2026 та ухвалою від 19.02.2026 відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
За клопотанням представника позивача, ухвалою суду від 19.02.2026 від АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» були витребувані докази щодо випуску банківської картки на ім`я відповідача та письмовий доказ у вигляді виписок про рух коштів по рахунку, в разі його відкриття на ім`я відповідача за період з 04.07.2023 року по 09.07.2023 року.
Відповідь від банківської установи за № 81-15-9/3613-БТ від 02.03.2026 із додатками надійшла до суду 11.03.2026.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала про відкриття провадження з доданим пакетом документів які направлялись відповідачу, повернулась на адресу суду з відміткою “за закінченням терміну зберігання”. 
11.05.2026 ухвалою Переяславського міськрайонного суду Київської області розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.
Судове засідання призначене на 08:10 год 19.05.2026.
В судове засідання представник позивача не з`явився, просить справу розглядати без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.
На підставі частини 11 статті 128 ЦПК України відповідач з опублікуванням оголошення про виклик вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідачу було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву та роз`яснено, що розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін проводиться за його клопотанням, яке він може подати в строк для подання відзиву на позов.
У встановлений судом строк відповідачем, який належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, не надано відзиву на позов без поважних причин, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до частини 2 статті 191 ЦПК України. 
Зважаючи на відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні та незначну складність спору, суд не вбачає підстав для проведення судового засідання, а тому справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України. 

Судом встановлено наступне.
04.07.2023 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії № 286839137 (далі за текстом – Договір) за яким кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 5300. 00 гривень (п. 2.1. Договору). Зазначена сума становить перший транш кредитного ліміту (п.2.3. Договору). Загальна сума кредиту складається із сум за всіма траншами, що отримані позичальником (п.2.5. Договору). 
Договір укладений у формі електронного документа. 
Відповідно до п. 10.4.6 Договору, моментом підписання цього Договору є використання його сторонами електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який повинен бути згенерований та направлений позичальнику кредитодавцем.
Договір містить підпис відповідача за допомогою електронного підпису із застосуванням одноразового ідентифікатора MNV672DM. 

В наданій суду копії Договору викладені його умови, зокрема, згідно з п. 5.1 Договору, кожний окремий транш надається шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів на рахунок відповідача за реквізитами платіжної картки 4149-51ХХ-ХХХХ-6568 (п. 5.1. Договору).
Пунктом 7.3 Договору визначена кінцева дата повернення кредиту – 03.08.2028.
Сплата процентів за користування кредитом визначена у розділі 8 Договору та становить 0.82 % від суми кредиту за кожен день користування ним до 03.08.2023 (п. 8.3.1 Договору), в разі пролонгації Договору та сплати всіх нарахованих процентів за Договором після 03.08.2023 – 2.05% від суми кредиту за кожен день користування ним (п.п. 3.2., 8.3.2. Договору) та 2.98% в день від суми залишку кредиту за кожен день користування ним (п.8.4. Договору).
Кредитодавець має право відступлення права вимоги за Договором без згоди позичальника (п. 9.1.1.5. Договору).
Суду надано паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію щодо всіх суттєвих умов кредитування, та був наданий для ознайомлення споживачу (відповідачу), шляхом направлення примірника в електронний кабінет.
Також суду надана заявка на отримання грошових коштів сформована відповідачем 04.07.2023, яка містить персональні дані позичальника (відповідача).
Надана суду роздруківка порядку дій споживача в інформаційно – телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» затверджена наказом директора товариства №20_11/2021 містить викладений в хронологічному порядку, механізм укладення кредитного договору, формування акцепту та оферти.
Суду надано довідку ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» про порядок дій позичальника – ОСОБА_1 в ІТС, яка підтверджує отримання клієнтом – ОСОБА_1 04.07.2023 о 17:15:09 одноразового ідентифікатора MNV672DM, який введено позичальником (відправлено товариству) 04.07.2023 о 17:16:08.
В підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів суду надано інформаційну довідку складену директором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» С. Сінченко від 04.07.23, яка містить дані отримувача – Суворіна Ірина Володимирівна, дані рахунку 4149-51ХХ-ХХХХ-6568, суму платежу: 5300; призначення платежу переказ коштів за договором № 286839137 від 04.07.2023. 

Крім того, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів від 19.02.2026, з боку АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» надійшла відповідь - лист № 81-15-9/3613-БТ від 02.03.2026 за змістом якого , 
на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) був відкритий банківський рахунок та емітована банківська картки (маска карти) № НОМЕР_2 . 
До листа за № 81-15-9/3613-БТ від 02.03.2026 додано виписку по банківському рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 , з якої убачається, що власнику картки № НОМЕР_2 04.07.2023 були зараховані кошти в сумі 5300.00 грн.

Підтвердження переходу права вимоги позивач підтверджує договором факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 укладеного між ТОВ ««МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», до вказаного договору факторингу від 28.11.2018 додані незаповнені форми реєстру прав вимоги та повідомлення боржника за кредитним договором, акту повернення прав вимоги від 28.11.2018, а також додатковими угодами №19, № 26, №27 від 28.11.2018, якою продовжено строк дії договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2022 включно, №31 від 31.12.2022 якою продовжено строк дії договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2023 включно та №32 від якою від 31.12.2023 якою продовжено строк дії договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2024 включно. До останнього договору додано витяг з реєстру боржників, право вимоги за зобов`язаннями яких було відступлене, стосовно відповідача; договором факторингу 27/0524-01 укладеного 27.05.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», та договором факторингу №08/07/25-Е укладеним між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЕЙС», додатковими угодами № 27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 до вказаних договорів, реєстрами прав вимог Актами звірки від 31.12.2023, а також реєстром боржників Б/Н від 08.07.2025 до Договору факторингу №08/07/25-Е за яким до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 286839137 від 04.07.2023. До зазначених договорів факторингу, в підтвердження сплат за відступлення – набуття прав вимог, додані також копії платіжних інструкції 
Копії наданих суду договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами переходу права вимоги у спірних правовідносинах.

Норми права застосовані судом.
Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Відповідно до положень ч. 1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) і до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
За правилами статті 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Висновки суду.
Щодо укладення кредитного договору.
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Предметом доказування у справах про стягнення заборгованості за кредитним договором (договором позики), укладеним за допомогою електронних засобів, складають такі обставини: факт укладення цього договору, а також факт перерахування позикових коштів позичальнику в сумі, що відповідає умовам договору. 
Кредит за кредитним договором № 286839137 від 04.07.2023 є споживчим, що підтверджено у пункті 2.6. Договору. 
Кредитний договір був укладений в електронному вигляді відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
В даній справі договір кредитної лінії № 286839137 від 04.07.2023 підписано позичальником (відповідачем) шляхом накладення електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора MNV672DM.
Укладення Кредитного договору здійснене в електронній формі в особистому кабінеті ОСОБА_1 , що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, доступ до якої забезпечений відповідачу через сайт або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Суду, з боку позивача, це передбачено у нормі ст. 12 Закону України Про електронну комерцію», надано докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатору, його направлення саме ОСОБА_1 на підтвердження пропозиції щодо укладення договору у формі електронного правочину та його отримання і використання саме відповідачем в інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) при підписанні електронного договору одноразовим ідентифікатором від його імені.
Отже, Договір був укладений в електронній формі, який відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України "Про електронну комерцію" прирівнюється до письмової форми, а укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Під час укладення кредитного Договору № 286839137 від 04.07.2023 сторонами було досягнуто згоди з усіх його істотних умов, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору на таких умовах, шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14.06.2022 по справі № 757/40395/20-ц.

Кредитні кошти в сумі 5300 грн 00 коп. за кредитним договором № 286839137 від 04.07.2023 отримані відповідачем 04.07.2024 шляхом перерахування їх на банківський рахунок відкритий у АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджено банківською випискою про рух коштів по зазначеному особовому рахунку яка надана суду листом банку за лист № 81-15-9/3613-БТ від 02.03.2026.
Доказів на спростування вказаних обставин, відповідачем суду не надано.
Отже, кредитний договір № 286839137 від 04.07.2023року є укладеним в розумінні статті 1046 ЦК України.

Щодо переходу прав вимоги за кредитним договором.
Право позивача, як нового кредитора за договором № 286839137 від 04.07.2023, позивач підтверджує суду договором факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 укладеного між ТОВ ««МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», додатковими угодами №19, № 26, №27 від 28.11.2018, якою продовжено строк дії договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2022 включно, №31 від 31.12.2022 якою продовжено строк дії договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2023 включно та №32 від якою від 31.12.2023 якою продовжено строк дії договору факторингу 28/1118-01 від 28.11.2018 до 31.12.2024 включно, а також договором факторингу 27/0524-01 укладеного 27.05.2024 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», та договором факторингу №08/07/25-Е укладеним між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК ЕЙС», додатковими угодами № 27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023 до вказаних договорів, реєстрами прав вимог Актами звірки від 31.12.2023, а також реєстром боржників Б/Н від 08.07.2025 до Договору факторингу №08/07/25-Е та платіжними інструкціями, що підтверджують сплату відступлених вимог.
Визначаючи належність позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» у грошовому зобов`язанні за кредитним договором № 286839137 від 04.07.2023, суд приймає до уваги подані позивачем докази щодо факторингового ланцюга про перехід прав вимоги до відповідача від первісного кредитора до наступних, останнім з яких є ТОВ «ФК «ЕЙС».

Отже, суд встановив, що до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 286839137 від 04.07.2023 до боржника ОСОБА_1 . 

Щодо заборгованості.
Позивачем заявлена прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 5300 грн 00 коп.
Встановлено, що відповідач отримав кредитні кошти за кредитним договором № 286839137 від 04.07.2023.
Відповідачем оплата за кредитним договором не здійснювалась, а отже заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), суд вважає обґрунтованою.
Щодо процентів за користування кредитом.
Відсотки за користування кредитом нараховані кредитором відповідно до умов Договору № 286839137 від 04.07.2023 та в межах строку його дії, у розмірі передбаченому п. 8.4. Договору, у відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, що підтверджено розрахунком заборгованості наданим суду. 

В той же час наявність заборгованості за кредитним договором, не є безумовною підставою для стягнення її в судовому порядку достроково (до закінчення строку виконання Договору), виходячи з наступного.
Пунктом 7.3 Договору визначена кінцева дата повернення кредиту – 03.08.2028.
Право дострокового розірвання Договору передбачене п.п. 9.1.1.2. та 9.1.1.7, якими серед іншого є прострочення (затримки) позичальником сплат процентів за користування кредитом.
Пунктом 10.2.1 Договору передбачено, що заходи позасудового врегулювання спору здійснюються в порядку передбаченому Законом України «Про споживче кредитування»
Також у п. 14.20 Договору визначено, що у разі відступлення грошової вимоги, новий кредитор має дотримуватись правил досудового врегулювання спорів передбаченого цим договором та Законом України «Про споживче кредитування». 
Пунктом 10.3.1. Договору прямо передбачено, що в разі прострочення будь-якого з платежів, врегулювання кредитодавець може вживати заходів позасудового врегулювання спору шляхом направлення претензії, проведення переговорів з позичальником, тощо.
Також пунктом 10.3.3. Договору встановлено і те, що заходи позасудового врегулювання спору не є обов`язковими і не позбавляють кредитодавця, в разі їх не проведення, звернення до суду з позовом.
В той же час, 10 червня 2017 року набрав чинності Закону України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні.
Кредит за кредитним договором № 286839137 від 04.07.2023 є споживчим, що підтверджено у пункті 2.6. Договору. 
Згідно із висновком Великої Палати Верховного Суду викладеному у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 638/13683/15-ц «суд, установивши, що кредитування відбулося для задоволення споживчих потреб позичальника, має застосувати до встановлених правовідносин приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, у якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту».
Положеннями частини четвертої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Із аналізу частини третьої статті 16 Закону України «Про споживче кредитування» вбачається, що за умови затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, законодавець надав право кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
У тому випадку, якщо умовами договору про споживчий кредит передбачено право кредитодавця вимагати дострокового повернення кредиту, останній зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, строку, протягом якого вони мають бути здійснені та усунути такі порушення у визначений кредитодавцем строк, з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу.
Суду не надано доказів дотримання кредитором вимог статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», а саме направлення відповідачу письмової вимоги про дострокове погашення кредиту в якій споживача повідомлено про порушення та відповідно до вимог зазначеного Закону, надано час для погашення заборгованості.
Статтею 42 Конституції України визначено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та всіх видів послуг і робіт.
Рішенням Конституційного Суду України від 10.11.2011 року №15-рп/2011 (справа №1-26/2011) визначено поширення дії Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
За сформованою сталою практикою Верховного Суду, захист прав споживачів у справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами — це обов`язок суду, що ґрунтується на визнанні споживача «слабшою стороною» у правовідносинах із фінансовими установами.
Отже, на думку суду, Кредитодавець безумовно має право на повернення в судовому порядку грошових коштів, що надавались позичальнику за кредитним договором № 286839137, який є споживчим, а також відсотків за користування цими коштами, однак із дотриманням порядку визначеному у статті 16 Закону України «Про споживче кредитування», оскільки його недотримання буде мати наслідком порушення прав позичальника саме як споживача. 
Таким чином, у даній справі відсутні правові підстави для дострокового стягнення споживчого кредиту за кредитним договором № 286839137 від 04.07.2023, строк виконання якого не настав, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

Вирішення судових витрат.
Судові витрати позивача складаються з витрат із сплати судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн 00 коп., в силу ст. 141 ЦПК України в разі відмови в позові, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» ст. ст. 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю “ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ “ЕЙС” до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 286839137 від 04.07.2023, строк виконання якого не настав, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття відповідної постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС», місце знаходження: 02094 вул. Юрія Поправки, буд. 6, кабінет 13, м. Київ, ЄДРПОУ 42986956;

Відповідач – ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 

Суддя І. О. Опанасюк