Справа № 167/1216/25
Номер провадження 1-кп/167/77/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2026 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді       ОСОБА_1 , 
з участю:
секретаря судового засідання     ОСОБА_2 ,
обвинуваченого       ОСОБА_3 ,
захисника        ОСОБА_4 ,
прокурора        ОСОБА_5 ,
потерпілої        ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 12025030590000595, про обвинувачення
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 
в с. Топільне Рожищенського району Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, несудимого, проживає у АДРЕСА_1 ,
за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі – КК),

в с т а н о в и в :

8 вересня 2025 року приблизно о 12:30 ОСОБА_3 з метою крадіжки, шляхом відчинення незамкнених дверей, проник у гаражне приміщення на АДРЕСА_2 звідки умисно в умовах воєнного стану з корисливих мотивів таємно викрав належні ОСОБА_6 : гайковерт акумуляторний марки «Einhell TP-CW 18Li Bl-Solo» вартістю 5747,66 грн., шуруповерт акумуляторний марки «Minumx M-820B1» із заводською акумуляторною батареєю вартістю 1083,00 грн., гайковерт марки «HORM LTX» без акумуляторної батареї вартістю 1413,90 грн., шуруповерт акумуляторний марки «GTM DS 13/30, 12B» вартістю 1539,30 грн., електронний штангенциркуль марки «Miol» вартістю 665,98 грн., кліщі затискні «Аврора» вартістю 169,54 грн., рулетку довжиною 3 м. вартістю 62,72 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 10682,10 грн.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК визнав повністю.
З його показань слідує, що 8 вересня 2025 року пішов у пошуках тимчасового підробітку. Йдучи вулицею, помітив, що двері у гаражі напіввідчинені, зайшов туди і викрав два гайковерти, два шуруповерти, кліщі затискні, рулетку, які склав у пакет. Згодом ці речі віддав чоловікові, якого зустрів на дорозі, за незначну суму. Просив суд не досліджувати докази в справі, оскільки фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, що покладені в основу обвинувачення, є дійсними і він їх не оспорює. Щиро розкаювався у вчиненому.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтверджувала показання обвинуваченого ОСОБА_3 та пояснила, що 8 вересня 2025 року ненадовго відлучилася з домогосподарства, залишивши двері гаража незамкненими. Крадіжку інструментів виявила через три дні і звернулася у поліцію. З камери відеоспостереження сусідів з`ясувалося, що її вчинив ОСОБА_3 . У теперішній час обвинувачений повністю відшкодував їй вартість викраденого майна, тому будь-яких претензій до нього не має і просить суворого не карати.
З урахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим і потерпілою, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд, на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи інкримінованої ОСОБА_3 крадіжки – стосовно дати, часу, місця, способу вчинення обвинуваченим викрадення, мети, предметів крадіжки та їх вартості, так як ці обставини учасниками судового провадження не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. Судом роз`яснено, що у такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати визнані фактичні обставини у апеляційному порядку.
Показання обвинуваченого і потерпілої надані у суді є послідовними, співвідносяться із фактичними обставинами справи, тому, суд визнає їх достовірними в частині встановлених фактичних обставин обвинувачення.
Отже, заслухавши і проаналізувавши показання обвинуваченого та потерпілої, суд доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням у сховище, вчиненої в умовах воєнного стану – кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 185 КК.
Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_3 суд враховує, що вчинене ним кримінальне правопорушення за характером посягає на власність, за ступенем суспільної небезпечності є тяжким корисливим злочином з умисною формою вини, а також враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого, досудової доповіді, стан його здоров`я, та обставини, що пом`якшують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 неодружений, з середньою освітою, непрацевлаштований, вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується посередньо, є особою з інвалідністю з дитинства ІІІ групи, неодноразово проходив лікування у медичних закладах з приводу розладів здоров`я внаслідок вживання алкоголю.
Пом`якшуючими покарання ОСОБА_3 обставинами є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
Згідно із досудовою доповіддю Луцького районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Волинській області від 12 травня 2026 року орган пробації зазначає про середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення і вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.
Наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , досудової доповіді, свідчать про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і дає можливість суду призначити покарання у межах санкції статті інкримінованого йому злочину на рівні мінімальної межі покарання, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК.
Суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Питання про речові докази у справі необхідно вирішити за приписами норми ч. 9
ст. 100 КПК.
Документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 2674,20 грн. за клопотанням прокурора слід віднести на рахунок держави.
На підставі наведеного, керуючись статтями 368, 374 КПК, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі статей 75, 76 КК обвинуваченого ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з однорічним іспитовим строком та покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Витрати на залучення експертів в розмірі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок віднести на рахунок держави.
Речові докази: два оптичні диски з копіями відеозаписів – зберігати в матеріалах кримінального провадження; сорочку чорно-білого кольору – повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Рожищенський районний суд Волинської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя :           ОСОБА_1