Справа № 347/698/26
Провадження № 2/347/670/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
Головуючої – судді: Крилюк М.І., 
секретаря: Лазорик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

В с т а н о в и в:
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, 27.05.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1399-9709. Договір укладено відповідно до вимог законодавства України про електронну комерцію та електронні документи. Для підписання договору відповідачу було надіслано одноразовий ідентифікатор, введення якого підтвердило волевиявлення відповідача на укладення кредитного договору.
На офіційному веб-сайті ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у вільному доступі для клієнтів розміщено повну інформацію щодо порядку укладення кредитного договору, а також відповідні документи, зокрема: примірний договір кредиту, правила надання грошових коштів у кредит, згоду на обробку персональних даних, публічну інформацію та положення про конфіденційність.
Позивач зазначає, що оформлення кредиту здійснюється через веб-сайт шляхом подання клієнтом заявки, проходження ідентифікації та верифікації, отримання рішення щодо надання кредиту, ознайомлення з умовами договору через особистий кабінет та підписання договору одноразовим ідентифікатором, який надсилається на номер телефону клієнта. Після підписання договору кредитні кошти перераховуються на банківську картку, вказану позичальником.
Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 20 000,00 грн строком на 365 днів зі встановленими процентними ставками та комісією за видачу кредиту. Позивач зазначає, що кредитні кошти були перераховані відповідачу через систему LiqPay за посередництва АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується відповідними документами.
Позивач вказує, що відповідач прийняв умови договору, користувався кредитними коштами та частково здійснював погашення заборгованості, чим фактично визнав наявність зобов`язань за кредитним договором. Також зазначено, що відповідач раніше вже укладав кредитні договори з позивачем, що свідчить про його обізнаність із порядком оформлення та виконання кредитних зобов`язань.
У подальшому відповідач порушив умови кредитного договору та не виконав свої зобов`язання щодо повернення кредиту і сплати процентів. Станом на 17.02.2026 року загальна сума заборгованості становить 106 130,00 грн, з яких: 20 000,00 грн — прострочена заборгованість за кредитом, 86 130,00 грн — прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
Разом із тим позивач повідомив про застосування до відповідача програми лояльності, відповідно до якої частина заборгованості за процентами у сумі 25 370,00 грн підлягає списанню за умови погашення решти боргу. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача не повну суму заборгованості, а 80 760,00 грн, з яких: 20 000,00 грн — заборгованість за кредитом та 60 760,00 грн — заборгованість за процентами.
Позивач вважає свої вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, у зв`язку з чим просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №1399-9709 від 27.05.2024 року у розмірі 80 760,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 , був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив та заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.
З огляду на це, суд дійшов висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, а тому, керуючись ст. 280 ЦПК України, ухвалив рішення про можливість розгляду справи у заочному порядку.
На підставі ч. 1 ст. 281 ЦПК України ухвалою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 07.05.2026 року постановлено здійснювати заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та надавши оцінку доказам відповідно до вимог статей 76–81, 89 Цивільний процесуальний кодекс України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними належними та допустимими доказами, а відтак підлягають задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з роздруківки Договору про відкриття кредитної лінії №1399-9709 від 27.05.2024 року (Додаток №2, а.с. 18-27), між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії шляхом використання веб-сайту кредитодавця. Із змісту вказаного договору вбачається, що його укладення здійснювалося відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а підписання договору відбулося шляхом введення відповідачем одноразового ідентифікатора С7171, надісланого на зазначений ним номер телефону.
Крім того, із Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорта споживчого кредиту та Таблиці обчислення загальної вартості кредиту (Додаток №3) вбачається, що на офіційному веб-сайті позивача у відкритому доступі містилась інформація щодо порядку укладення кредитного договору, умов кредитування, розміру процентної ставки, строків повернення кредиту, а також інших істотних умов договору.
Відповідно до умов Договору про відкриття кредитної лінії №1399-9709 (Додаток №2), позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 20 000,00 грн строком на 365 днів із визначеними договором процентними ставками та комісією за видачу кредиту. Факт перерахування кредитних коштів відповідачу підтверджується квитанцією про перерахування коштів від фінансово-розрахункової установи (Додаток №4) та довідкою про перерахування суми кредиту (Додаток №5), згідно з якими кредитні кошти були перераховані на банківську картку, зазначену відповідачем.
Із розрахунку заборгованості (Додаток №6) вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та здійснював часткове погашення заборгованості, чим фактично визнав існування договірних правовідносин та наявність зобов`язань за кредитним договором.
Разом із тим, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості (Додаток №6), відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, унаслідок чого станом на 17.02.2026 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 106 130,00 грн, з яких: 20 000,00 грн — заборгованість за тілом кредиту та 86 130,00 грн — заборгованість за нарахованими процентами.
Крім того, відповідно до копії Правил акції (Додаток №7), позивачем до відповідача застосовано програму лояльності, згідно з якою частина заборгованості за процентами у сумі 25 370,00 грн підлягає списанню за умови погашення решти боргу. У зв`язку із цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 80 760,00 грн, з яких 20 000,00 грн — заборгованість за кредитом та 60 760,00 грн — заборгованість за процентами.
Оцінивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є належним чином підтвердженими, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір є домовленістю сторін, оформленою в електронній формі та спрямованою на встановлення цивільних прав і обов`язків.
Надані суду докази, зокрема роздруківка Договору про відкриття кредитної лінії, підтверджують, що 27.05.2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії №1399-9709, який разом із Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становить єдиний правочин, що містить усі істотні умови кредитування, з якими відповідач був ознайомлений до моменту його укладення.
З матеріалів справи вбачається, що договір укладено у письмовій формі у вигляді електронного документа відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну комерцію». Факт підписання договору підтверджується використанням одноразового ідентифікатора С7171, надісланого відповідачу для його підписання, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та узгоджується з правовою позицією Верховного Суду.
Згідно з умовами Кредитного договору №1399-9709 від 27.05.2024 року Кредитодавець зобов`язався надати відповідачу кредит у сумі 20 000,00 грн строком на 365 днів із визначеними договором процентними ставками та умовами користування кредитом.
Факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань підтверджується квитанцією фінансово-розрахункової установи про перерахування коштів та довідкою про перерахування суми кредиту, відповідно до яких грошові кошти були перераховані на банківську картку, зазначену відповідачем.
Як убачається з розрахунку заборгованості, відповідач частково здійснював погашення кредитної заборгованості, що свідчить про визнання ним укладення договору та прийняття його умов, однак у подальшому порушив взяті на себе зобов`язання та не повернув кредит і проценти у повному обсязі.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на 17.02.2026 року загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 за Договором №1399-9709 становить 106 130,00 грн, з яких: 20 000,00 грн — заборгованість за основною сумою кредиту; 86 130,00 грн — заборгованість за нарахованими процентами. Водночас позивач просить стягнути частину заборгованості у розмірі 80 760,00 грн (20 000,00 грн — основний борг та 60 760,00 грн — проценти) з урахуванням застосування програми лояльності.
Зазначений розрахунок відповідачем не спростований, доказів його неправильності суду не надано.
Суд враховує, що відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, а розмір і порядок їх сплати визначаються безпосередньо умовами договору. У даному випадку сторонами погоджено фіксовану процентну ставку, порядок її нарахування та строки сплати, що свідчить про належне врегулювання істотних умов кредитування.
Згідно зі статтями 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути отримані грошові кошти (кредит) у строки та в порядку, визначені договором, а також сплатити проценти за користування кредитом. При цьому у разі порушення строків виконання грошового зобов`язання боржник вважається таким, що прострочив виконання, і несе відповідальність, передбачену статтею 625 ЦК України, зокрема обов`язок сплатити суму боргу та встановлені законом чи договором платежі.
Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону, у встановлений строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Таким чином, відповідач був зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі виконати взяті на себе зобов`язання, незалежно від власного волевиявлення після укладення договору.
Згідно зі статтями 610, 612 ЦК України невиконання або неналежне виконання зобов`язання, зокрема прострочення виконання, є порушенням зобов`язання, що тягне за собою настання передбачених договором або законом правових наслідків, у тому числі обов`язок боржника відшкодувати заборгованість.
Суд також враховує, що кредитний договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України), а відтак відповідач, отримавши кредитні кошти та частково здійснивши їх повернення, фактично визнав наявність зобов`язань за договором, однак у подальшому належним чином їх не виконав.
Таким чином, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути отримані грошові кошти, сплатити проценти за користування кредитом, а також інші передбачені договором платежі, що у сукупності підтверджує наявність у відповідача обов`язку погасити заборгованість перед позивачем у встановленому розмірі.
Оцінивши подані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив умови Договору про відкриття кредитної лінії №1399-9709 від 27.05.2024 року, у зв`язку з чим позовні вимоги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про стягнення заборгованості у розмірі 80 760,00 грн є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору 2 662,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 525, 526, 530, 610, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та статтями 263–265, 280–282 ЦПК України, суд, –

В и р і ш и в:
Позов задоволити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38548598, місцезнаходження: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, 01133) заборгованість за Кредитним договором №1399-9709 від 27.05.2024 року у розмірі 80 760,00 грн (вісімдесят тисяч сімсот шістдесят гривень 00 копійок), а також судовий збір у розмірі 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.І. Крилюк